ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 160/12341/19
адміністративне провадження № К/9901/6395/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В. Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Юрко І.В., суддів Чабаненко С.В., Чумак С.Ю.),

УСТАНОВИВ:
І. Рух справи

1. 09 грудня 2019 року фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, з урахуванням уточненої позовної заяви від 26.12.2019 року, в якій просить:
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 р. №0008683306;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 р. №0008693306;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 р. №0008703306;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 р. №0008643306;
- скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 р. №0008603306;
- скасувати Вимогу про сплату боргу від 21.11.2019р. №0008653306;
- скасувати рішення від 21.11.2019р. №0008663306.
2 Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року та прийнято нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. При ухваленні постанови суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

3. До Третього апеляційного адміністративного суду від представника позивача- Міхайлова О.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі № 160/12341/19 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС Дніпропетровській області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 23052 гривень.

ІІ. Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанцій

4. Додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року заяву адвоката Міхайлова О.В. (представника ФОП ОСОБА_1 ) задоволено частково.

4.1. Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (витрати на правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 43145015).

4.2. Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання адміністративного позову та подання апеляційної скарги в загальній сумі 24012 (двадцять чотири тисячі дванадцять) гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ - 43145015).

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з цими судовими рішеннями податковий орган подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 160/12341/19 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

6. У касаційній скарзі відповідач звернув увагу на те, що позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що не дає можливості встановити вартість години за виконану роботу.

IV. Процесуальна історія справи в суді касаційної інстанції

7. 09 березня 2021 Верховний Суд ухвалою відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача та витребував справу з суду першої інстанції.

8.  09 лютого 2021 року справа № 160/12341/19 надійшла до Верховного Суду.

9. Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

10. Верховний Суд, переглянувши судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність судами норм процесуального права, вбачає підстави для часткового задоволення касаційної скарги.

11. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судові рішення в оскаржуваних частинах відповідають.

12. Касаційна скарга підлягає перегляду в межах доводів та вимог відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України

V. Джерела права

13. Частини перша та третя статті 132 Кодекс адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі - КАС України)

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
на професійну правничу допомогу;
сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

14.          Стаття 134 КАС України. Витрати на професійну правничу допомогу

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

15.          Частини третя - восьма статті 137 КАС України. Витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз

Спеціаліст, перекладач, експерт отримують винагороду за виконані роботи (надані послуги), пов`язані із справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків.

У випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг).

У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

16.          Частини перша, шоста, сьома, дев`ята статті 139 КАС України.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

VII. Позиція Верховного Суду

17. Суд, звертає увагу на те, що Постановою Верховного Суду від 04 травня 2022 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково.

17.1. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року  скасовано, справу № 160/12341/19  направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

18. Оскільки справа направляється на новий розгляд, розподіл судових витрат відповідно до частини шостої статті 139 КАС України не здійснюється. Питання розподілу судових витрат залежить від кінцевого рішення, яким буде вирішено позовні вимоги, а отже, має бути здійснений за наслідками нового розгляду у судовому рішенні по суті спору або, у випадках визначених статтями 143 і 252 КАС України, шляхом ухвалення додаткового судового рішення. З огляду на викладене додаткове рішення  щодо  розподілу судових витрат також підлягає скасуванню.

19. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду переглянувши судове рішення на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування Третім апеляційним адміністративним судом норм процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги. 

20. Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити частково.

2. Додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 160/12341/19 скасувати.

3. Справу №160/12341/19 в частині вирішення питання про розподіл судових витрат направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    О.О. Шишов 

Судді                                                                                              І.В. Дашутін
                                                                                                                        
                                                                                                          М.М. Яковенко