ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 р. 	Справа № 520/7418/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, по справі № 520/7418/19
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач, заявник) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у 15-денний строк подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 у справі № 520/7418/19 за період з липня 2021 року. 
В обґрунтування вказаної заяви послався на припинення відповідачем свавільно та без будь-яких законних підстав з липня 2021 року виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 у справі № 520/7418/19, внаслідок чого було зменшено розмір пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення, у зв`язку з чим, посилаючись на приписи статтей 14, 382 КАС України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вважає, що встановлення судового контролю є єдиним можливим способом захисту законного права ОСОБА_1 на отримання пенсії у належному розмірі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі №520/7418/19 заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття ухвали суду з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо встановлення судового контролю, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі № 520/7418/19 та направити справу для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.
Апеляційна скарга мотивована незгодою заявника з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заяви про встановлення судового контролю з огляду на закінчення виконавчого провадження № 61482229 у зв`язку з повним виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 по справі № 520/7418/19. Наголосив, що вказане виконавче провадження закінчено правомірно, оскільки відповідач перерахував пенсію позивача у відповідності з рішенням суду, що свідчить про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, а подальше виконання судового рішення після закінчення виконавчого провадження не відноситься до компетенції державного виконавця, а тому, враховуючи, що протиправне зменшення відповідачем розміру пенсії відбулось вже після закінчення виконавчого провадження № 61482229, лише встановлення судового контролю може стати ефективним і єдиним в даній ситуації способом захисту порушеного права позивача.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі №520/7418/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням сплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі №520/7418/19 набрало законної сили 20.09.2019 та судом 28.12.2019 видано виконавчі листи.
Вважаючи, що відповідачем не виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі №520/7418/19, позивач 15.12.2021 звернувся до суду із заявою в порядку ст.382 КАС України.
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості, з огляду на фактичне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі №520/7418/19.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 129 Конституції України   встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України   судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів". 
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу N 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 року звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року N 11-рп/2012).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі “Горнсбі проти Греції” суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України. При цьому, передбачені   статтею 382 КАС України   процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Так, згідно з положеннями частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 зазначив, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі, зокрема подання звіту, з якого слідує, що рішення суду виконано не в повному обсязі.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст.129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Таким чином, саме невиконання судового рішення зумовлює застосування судом заходів, передбачених ст.382 КАС України.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018 та зобов`язано відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням сплачених сум.
На примусовому виконанні у державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пікули Вікторії перебував у ВП № 61482229 виконавчий лист № 520/7418/19, виданий 28.12.2019 Харківським окружним адміністративним судом по зазначеному вище рішенню.
13 серпня 2020 року постановою державного виконавця у ВП № 61482229 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/7418/19, виданого 28.12.2019 Харківським окружним адміністративним судом, у зв`язку із фактичним повним виконанням згідно з виконавчим документом, а саме здійсненням Головним управлінням Пенсійного фонду у Харківській області ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19.
Таким чином, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19 відповідачем виконано в межах покладених на нього зобов`язань, що не заперечується і позивачем по справі.
Разом з цим, позивач, наполягаючи на необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19, посилається на зменшення відповідачем вже після виконання судового рішення з липня 2021 року розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення.
При цьому, позивач вважає, що виконавче провадження №61482229 закінчено правомірно, з огляду на перерахування пенсії ОСОБА_1 у відповідності з рішенням суду.
Судом першої інстанції встановлено, підтверджено у суді апеляційної інстанції та не заперечується позивачем по справі, що дії Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області, які полягали у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 , вчинені вже після фактичного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19 та закінчення виконавчого провадження № 61482229, а тому не можуть розглядатися як такі, що свідчать про невиконання Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19, та відповідно бути підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19. Між тим, питання щодо правомірності зменшення відповідачем з липня 2021 року розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення може бути предметом нового спору.
Твердження позивача про те, що термін чинності рішення суду судом не обмежувався, у зв`язку з чим будь-які законні підстави для зменшення розміру пенсії позивача, встановленого рішенням суду відсутні, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки питання правомірності (протиправності) здійснення відповідачем виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення з липня 2021 року судом при винесені рішення не досліджувалось, рішення з цього приводу не приймалося
Вимоги щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення з 01.01.2018, з урахуванням сплачених сум, заявлені позивачем в межах розгляду справи № 520/7418/19, розглядались судом у сукупності з вимогами щодо визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягали у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, як похідні, що дає підстави для висновку про їх нетотожність з вимогами про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з липня 2021 року розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% грошового забезпечення.
При цьому, станом на час закінчення виконавчого провадження №61482229, відповідачем здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19, що не заперечується позивачем.
Враховуючи, що судовим розглядом встановлено факт повного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 по справі № 520/7418/19, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заяви, поданої позивачем в порядку ст. 382 КАС України.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
В силу ст. 316   КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 по справі № 520/7418/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій