Ухвала
 
15 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 643/13395/18
провадження № 61-1714св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,  Тітова М. Ю.,
учасники справи:
позивач - керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради
відповідач -   ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року у складі судді Довготько Т. М.та постанову  Харківського апеляційного суду від 11 січня 2021 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Маміної О. В.,                       Тичкової О. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі 281 201,77 грн.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради 281 201,77 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Цимбалюк С. В. подав апеляційну скаргу.
Постановою Харківського апеляційного суду від 11 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка С. В., залишено без задоволення, рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року залишено без змін.
27 січня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Цимбалюк С. В., засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року та постанову  Харківського апеляційного суду від 11 січня 2021 року.
З урахуванням уточненої касаційної скарги від 24 лютого 2021 року заявник просив суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій  судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, та без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
29 жовтня 2021 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2022 року справу призначено до судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження підлягає закриттю з огляду на таке.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах Леваж Престасьон Сервіс проти Франції від 23 жовтня 1996 року та Бруалья Гомес де ла Торре проти Іспанії від 19 грудня 1997 року).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Загальна ціна позову у даній справі становить 281 201,77 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн * 250 = 567 500 грн).
Обставин, передбачених абзацем другим пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, суд не встановив. 
Отже, зазначена справа не підлягає касаційному оскарженню, як справа з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформульовано правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, тому у зв`язку з цим касаційне провадження у справі належить закрити. 
Наведена правова позиція підлягає застосуванню судом до процесуальних правовідносин, що виникли під час розгляду цієї касаційної скарги.
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на відсутність обставин, передбачених абзацем другим пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, касаційне провадження у справі необхідно закрити.
Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).
 
Оскільки дія рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року була зупинена ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року, необхідно поновити його дію.
Керуючись статтями 389, 394, частиною другою статті 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Цимбалюка Сергія Васильовича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року та постанову  Харківського апеляційного суду від 11 січня 2021 року у справі за позовом керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів.
 
Поновити виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська
Судді:                                                                                               А. Ю. Зайцев 
Є. В. Коротенко 
В. М. Коротун
М. Ю. Тітов