Ухвала
Іменем України 
20 травня 2022 року
м. Київ
провадження № 51-1472 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого –       ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з постановленою відносно нього ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, при цьому, просить скасувати вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2021 року і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.
Мотиви Суду
Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.
Так, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й надати доводи тому, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення. Крім того, коли сторона вимагає скасування судових рішень і призначення судового розгляду в суді відповідної інстанції, вона має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на яке вона посилається.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з постановленою відносно нього ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року, вказує про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, проте взагалі не зазначає в чому  полягають такі порушення, з огляду на положення ст. ст. 412-414 КПК України. При цьому, ОСОБА_4 наводить доводи, які стосуються неповноти розгляду, оскаржує фактичні обставини кримінального провадження, викладає власну версію подій, вказує про суперечливість доказів, що з огляду на положення ст. 433 КПК України не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Слід також зазначити, що за змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 виражає свою незгоду з ухвалою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2022 року. Однак, у прохальній частині своєї скарги просить скасувати вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16 серпня 2021 року. Отже, мотивувальна та прохальна частини скарги суперечать одна одній. 
Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України,у касаційній скарзі повинні бути викладені вимоги особи, яка її подає. Проте, вимога засудженого про скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої або апеляційної інстанції не узгоджується із повноваженнями суду касаційної інстанції, визначеними ст.436 КПК України.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Ураховуючи викладене, керуючись  ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4  залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:   

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                            ОСОБА_3