ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21742/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Донець В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  30 червня 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Мельничука В.П.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить: 
-          визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо перерахунку його пенсії відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати отриманої в період до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1982 по 1997 роки, виданих Публічним акціонерним товариством «Завод комунального машинобудування»;
-          зобов`язати відповідача провести перерахунок його пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням заробітної плати отриманої в період до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії зв період з 1982 по 1997 роки, виданих Публічним акціонерним товариством «Завод комунального машинобудування».
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 26.06.2018 позивачу призначено пенсію за віком, при визначенні розміру якої відповідачем не взято до уваги відомості про заробітну плату, яку він одержував під час роботи у ПАТ «Завод комунального машинобудування» протягом 1987-1997 років, мотивуючи це відсутністю первинних документів, на підставі яких видані довідки вказаним підприємством. Оскільки для перерахунку пенсії ним подано всі необхідні документи, зокрема довідки, видані ПАТ «Завод комунального машинобудування», які складені на підставі його особових рахунків та у відповідності до вимог законодавства, вважає дії відповідача щодо не включення для обчислення пенсії заробітної плати згідно поданої ним довідки протиправними та такими, що порушують його законні права на отримання належних йому сум пенсії.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначив, що вказана довідка не може бути врахована при обчисленні йому пенсії, оскільки відсутні первинні документів на підставі яких формувались довідки, видані ПАТ «Завод комунального машинобудування». Крім того, відповідач вказав на те, що ним зроблено запит до ПАТ «Завод комунального машинобудування» щодо проведення перевірки відповідності первинним документам, наданих позивачем довідок про заробітну плату. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовній заяві.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, якому з 26.06.2018 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Відповідно до матеріалів пенсійної справи страховий стаж позивача становить 37 років 7 місяців 9 днів, пенсію обчислено із заробітної плати за періоди роботи з 01.08.2000 по 31.05.2018.
Після призначення пенсії позивач 11.08.2020 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії із урахуванням заробітної плати отриманої ним за період з 1982 по 1997 роки. До вказаної заяви позивач надав довідки, видані ПАТ «Завод комунального машинобудування» з відомостями про заробітну плату, яку він отримував, працюючи у ПАТ «Завод комунального машинобудування» у період з 1982 по 1997 роки.
Рішенням відповідача від 14.08.2020 №930080323916/134 відмовлено позивачу у перерахунку призначеної пенсії з урахуванням заробітної плати з 1982 по 1997 роки, згідно поданих ним довідок, у зв`язку з ненаданням копій первинних документів, про яке було повідомлено позивача листом від 17.08.2020. Також зазначено про те, що ним зроблено запит до ПАТ «Завод комунального машинобудування» щодо проведення перевірки відповідності первинним документам наданих позивачем довідок про заробітну плату.
Позивач вважаючи відмову відповідача такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення у встановленому законом розмірі, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок його пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням заробітної плати отриманої в період до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії зв період з 1982 по 1997 роки, виданих Публічним акціонерним товариством «Завод комунального машинобудування».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Тобто за бажанням пенсіонера, у разі доцільності, пенсія може обчислюватися в тому числі з урахуванням заробітку за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року.
При цьому, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії тільки після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 24.04.2018 у справі №686/6278/17.
Правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердило Порядок №22-1, який регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV.
Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).
Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Чинним законодавством, яким врегульовано порядок ведення бухгалтерського обліку визначено, що первинним документом для фіксування господарської операції з нарахування заробітної плати є розрахункова відомість, а для фіксування операції з виплати заробітної плати у готівковій формі - платіжна відомість (відомість на виплату грошей або видаткова відомість). Вони є підставою для бухгалтерського обліку відповідних операцій - нарахування та виплати заробітної плати (частина перша статті 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Особовий рахунок використовується для акумуляції інформації про заробітну плату кожного працівника установи. На підставі первинних документів з обліку виробітку та виконаних робіт, відпрацьованого часу і вищевказаних документів на різні види виплат дані щодо кожного працівника фіксуються щомісячно в його особовому рахунку. Окрім зазначеної інформації в особовому рахунку здійснюється фіксація утримань, відрахувань та внесків із заробітної плати. В особовому рахунку також відмічається сума заборгованості працівників установи. В особовий рахунок вноситься інформація про відпустки та переміщення працівника. Особовий рахунок має характер накопичувального реєстру і відкривається на рік. На підставі даних минулого місяця, що внесені в особовий рахунок, та даних первинного обліку поточного місяця формується розрахунково-платіжна відомість.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.03.2020 у справі №280/1411/16-а.
З матеріалів справи вбачається, що позивач у період з 1982-1998 років працював у ПАТ «Завод комунального машинобудування», довідки ПАТ «Завод комунального машинобудування» видані на підставі особових рахунків позивача за 1982-1997 із помісячним розшифруванням, що свідчить про їх відповідність вимогам Порядку №22-1.
При цьому, при прийнятті документів орган, що призначає пенсію: а) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; б) здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; в) перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження (пункт 38 Порядку №22-1).
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до ПФУ (пункт 39 Порядку №22-1).
Право особи на одержання (перерахунок) пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відтак, до компетенції органу Пенсійного фонду України входить перевірка належного оформлення поданих документів та за наявності розбіжностей у таких, пенсійний орган уповноважений вчинити дії щодо здійснення перевірки таких документів.
При цьому, відповідно до службової записки від 12.08.2020 Відділ з перерахунку пенсій вказав на необхідність проведення перевірки обґрунтованості видачі документів про заробітну плату (довідки ПАТ «Завод комунального машинобудування») наданих позивачем для перерахунку в термін до 12.09.2020.
Відповідно до службової записки від 07.09.2020 начальника відділу контрольно-перевірочної роботи №4 повідомлено про те, що провести перевірку первинних документів, немає можливості, оскільки на направлений на адресу ПАТ «Завод комунального машинобудування» запит щодо надання первинних документів на підставі яких видані довідки, відповідь не надійшла.
Посилання відповідача на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі №219/4550/17, від 21.02.2020 у справі №291/99/17
Зі змісту спірних довідок вбачається, що вони видані на підставі особових рахунків. Крім того, зазначені завірені печаткою вказаного товариства, містять відомості про фактичну суму заробітної плати позивача за період з 1982 по 1997 роки.
Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не було спростовано надані позивачем довідки та не зазначено обґрунтованої неможливості їх врахування.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати отриманої в період до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії за період з 1982 по 1997 роки, виданих Публічним акціонерним товариством «Завод комунального машинобудування» та зобов`язання відповідача провести з 11.08.2020 перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням заробітної плати отриманої в період до 01.07.2000 відповідно до довідок про заробітну плату для обчислення пенсії зв період з 1982 по 1997 роки, виданих Публічним акціонерним товариством «Завод комунального машинобудування».
Також, колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.
Твердження апелянта щодо відсутності підстав для стягнення судового збору є необґрунтованими, оскільки частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.  328,  329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 30.06.2022.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              В.П. Мельничук