Ухвала
 
03 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 208/4598/21
провадження № 61-6997ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Фаловської І. М.,    
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Стефківський Володимир Іванович , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» (далі - ПрАТ «СК «ЮНІВЕС») про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.
Рішенням  Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 12 519 грн страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого.
Стягнути з ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» на користь ОСОБА_1 3 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2022 року рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2021 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 
22 липня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Стефківський В. І. , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 
2022 року в указаній вище справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачено, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) -  2 481 грн.
Ціна позову  в цій справі становить 12 519,00 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481 грн х 100 = 248 100 грн).
Представник ОСОБА_1 - адвокат Стефківський В. І. зазначив, що касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення представник ОСОБА_1 - адвокат Стефківський В. І. вказав, що апеляційний суд застосував норму частини 5 статті 1187 ЦК України, пункт 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без урахування правових висновків, викладених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4, в постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17, від 01 липня 2020 року у справі № 554/858/19, 
від 16 лютого 2022 року у справі № 242/1930/21 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15.
Посилання представника заявника на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 не свідчить про оскарження судових рішень на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, так як підставою касаційного оскарження судових рішень за вказаною нормою ЦПК України є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, а не в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.  
Тому належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, є доводи заявника про неврахування правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 та у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц, від 03 червня 2020 року у справі № 345/3335/17, від 01 липня 2020 року у справі № 554/858/19, від 16 лютого 2022 року  у справі № 242/1930/21.
Враховуючи наведене, касаційна скарга містить підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Стефківський В. І. також зазначив, що підставою для відкриття касаційного провадження є те, що його касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тобто підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, представник ОСОБА_1 - адвокат Стефківський В. І. мотивував тим, що існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у справах про стягнення зі страхових компаній страхового відшкодування, пов`язаного зі шкодою, заподіяною життю та здоров`ю третіх осіб, за відсутності рішення про встановлення вини водія забезпеченого транспортного засобу у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Судами апеляційних інстанції ухвалюються протилежні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах. Тому розгляд цієї справи забезпечить формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах.
 
Аргументи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані в ній судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати з Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу № 208/4598/21 за позовом ОСОБА_1 до  Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                В. В. Сердюк
  С. Ю. Мартєв
  І. М.  Фаловська