ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4034/21                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  13 травня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Федотова І.В.,
суддів: Сорочка Є.О. та Чаку Є.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області звернулось до суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), у якому просило застосувати до відповідача заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації будівлі готелю за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року позов було задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Доводи апелянта ґрунтуються на тому, що заявлений позивачем захід реагування не є співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача не буде пропорційним і таким чином, буде порушено справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами. 
Також, акцентує увагу на тому, що у даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, хоч і можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.
Проте, на переконання апелянта, оскільки ризик виникнення пожежі має вірогідний характер і він безпосередньо не виникає внаслідок виявлених порушень, то позивач вправі на підставі положень ст.ст.68,69 Кодексу цивільного захисту України самостійно вжити заходи реагування шляхом видачі приписів, постанов і розпоряджень щодо усунення таких порушень.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи відповідно до наказу УДСНС України у Чернігівській області від 28.01.2021 №21, посвідчення на проведення перевірки від 28.01.2021 №09-02, посадовими особами Корюківського РС Управління ДСНС України у Чернігівській області було проведено позапланову перевірку щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки за адресою: вул. Шевченка, 58, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область.
За результатами проведення перевірки складено акт від 09.02.2021 №7 щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Так, перевіркою встановлено 21 порушення, що можуть призвести до пожежі.
Наявність встановлених в акті перевірки порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. 
Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, зокрема, належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.
За приписами частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Згідно ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок до закону.
У відповідності до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Положеннями частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;  нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають. 
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).
При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було проведено перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт, яким зафіксовано, крім інших, такі порушення:
1.          не надано підтверджуючу документацію щодо перевірки системи протипожежного захисту в будівлі готелю (відсутні акти введення в експлуатацію системи пожежної сигналізації та системи керування евакуюванням людей в частині системи оповіщення про пожежу та покажчиків напрямку руху), чим порушено п. 1.3 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 7.2.2 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту";
2.          будівлю готелю не захищено від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21 глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні;
3.          в будівлі готелю на сходовій клітці встановлені прилади опалення на висоті меншій ніж 2,2 метри, чим порушено п. 2.30. розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні;
4.          в будівлі готелю в коридорах на шляхах евакуації покриття підлоги виконано з матеріалів з невизначеними показниками щодо займистості, димоутворювальної здатності, токсичності продуктів горіння та поширення полум`я, чим порушено п. 2.28 глави 2 розділу ІІВ Правил пожежної безпеки в Україні;
5.          в будівлі готелю у коридорах на шляхах евакуації опорядження (облицювання) стін та стель виконано з матеріалів з невизначеними показниками щодо горючості, займистості, димоутворювальної здатності та токсичності продуктів горіння, чим порушено п. 2.17 глави 2 розділу ПІ Правил пожежної безпеки в Україні;
6.          в будівлі готелю висота у просвіті евакуаційних виходів (дверей) з поверхів менша ніж 2 метри, чим порушено п. 2.23 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, п. 7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";
7.          в будівлі готелю на евакуаційних виходах з поверхів ширина у просвіті кожного з полотен двостулкових дверей менша ніж 0,8 метри, чим порушено п. 2.23 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, п. 7.2.7 ДБН В. 1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";
8.          будівлю готелю не забезпечено первинними засобами пожежогасіння у відповідності до Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених  наказом МВС України від 15 січня 2018 року №25, чим порушено п. 3.6, п. 3.9 глави 3 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;
9.          в будівлі готелю в приміщенні електрощитової не встановлено протипожежні двері з нормованим класом вогнестійкості, чим порушено п. 2.3 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, пункти 6.2, 6.4, 6.17, табл. 3 ДБІН В.1.1-7:2016 "Пожежна безпека об`єктів будівництва";
10.          в будівлі готелю коридори, сходові клітки та проходи не забезпечено евакуаційним освітленням, чим порушено п. 2.31 глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні.
Вказаний Акт перевірки підписаний без зауважень відповідачем - керівником суб`єкта господарювання. 
Станом на день ухвалення судом першої інстанції рішення у справі, як і на момент перегляду оскаржуваного рішення в суді апеляційної інстанції, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували усунення усіх виявлених під час перевірки порушень вимог пожежної безпеки, що стали підставою для звернення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до суду для застосування заходів реагування, як і доказів, що зазначені у акті перевірки порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Тобто, жодне встановлене в акті перевірки №7 від 09.02.2021 порушення відповідачем не усунуто.
Крім того, колегія суддів зазначає, що встановлені позивачем порушення не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку та є недотриманням відповідачем Правил пожежної безпеки в Україні, а тому, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про необхідність застосування заходів реагування.
Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
При цьому колегія суддів враховує, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення експлуатації будівлі готелю за адресою: вул. Шевченка, 58, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, такий захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в будівлі готелю.
У постанові від 28 жовтня 2020 року у справі № 560/639/19 Верховний Суд наголосив на тому, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. 
Водночас поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.
Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.11.2018 у справі №826/1024/18 та від 05.12.2018 у справі №826/13896/16.
Посилання відповідача на недотримання принципу пропорційності під час застосування такого заходу, як повне зупинення експлуатації об`єкту - є необґрунтованим, оскільки забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом апелянта у використанні об`єкту будівництва у власній господарській діяльності.
В контексті наведеного колегія суддів зауважує, що застосування заходів є співмірним тим порушенням, які встановлено позивачем.
Крім того, колегія суддів враховує, що апелянт у своїй апеляційній скарзі фактично не заперечує тих обставин, що ним не виправлено всі виявлені перевіркою порушення вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки наведені у акті перевірки.
Більше того, сам апелянт вказує про те, що встановлені позивачем порушення можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що виявлені порушення, зазначені в акті, безумовно можуть призвести до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю, наявність таких порушень підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем у ході судового розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення шляхом застосування до відповідача заходів реагування.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,  КАС України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                            І.В. Федотов

Судді:                                                                       Є.О. Сорочко

                                                                                                      Є.В. Чаку