КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
         
26 квітня 2022 року                                                                                 м. Київ
                                                                                                  
 Справа №357/6616/21
Апеляційне провадження №22-ц/824/4900/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:                             судді-доповідача:      Соколової В.В.
суддів:                       Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  ухваленого під головуванням судді  Бебешко М.М. 11 листопада 2022 року у м. Біла Церква, у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В
 
У червні 2021 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 26042,76 грн.
В обґрунтування позовних вимоги позивач посилався на те, щов жовтні 2017 року ПАТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. 25 вересня 2019 року відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.
Отже, 25 вересня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до якого їй надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 25000,00 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). АТ «Універсал Банк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У відповідача прострочення зобов'язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв'язку з чим відбулось істотне порушення зобов'язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 
Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Крім цього в анкеті позичальник вказала, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. Однак, відповідач на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Станом на 08 лютого 2021 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 26042,76 грн, що позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати у справі.
 
Рішенням Білоцерківського міскрайонного суду Київської області від 11 листопада 2021 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1    про стягнення заборгованості - задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1    на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк»   заборгованість за наданим кредитом у розмірі 26042,76 грн (двадцять шість тисяч сорок дві гривні сімдесят шість копійок) та судові витрати по справі в сумі 2270 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).
Рішення суду  мотивовано  тим, що між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли зобов'язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов'язання та договір. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважав, що АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов'язання боржника виконати обов'язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Банк звернувся до суду з вимогою виключно про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), тому заперечення відповідача щодо безпідставного нарахування процентів відхилені судом.
 
Відповідач не погодилась із вказаним рішенням суду, її представником - адвокатом Малиневським П.П. подано апеляційну скаргу, в якій вказується на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Наголошується на тому, що станом на 08 лютого 2021 року відповідач не має заборгованості перед позивачем, так як ця обставина не доведене належним чином, наданий позивачем розрахунок не є достатнім тому підтвердженням, таким доказом можуть бути лише первинні банківські документи, однак такі позивачем не були подані в порядку встановленому процесуальним законом. 
  На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.
 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, зазначає про те, що договір був укладений мж сторонами у порядку визначеному законом і відповідач погодилась на запропоновані банком умови. Також позивач вказує, що Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено право складення зведених облікових даних на підставі первинних банківських документів. А тому наданий позивачем розрахунок вважають достатнім підтвердженням наявності заборгованості відповідача перед позивачем.
Враховуючи наведене позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
 
У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню виходячи з наступного.
По суті спірних правовідносин апеляційним судом встановлено, що 25 вересня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого АТ «Універсал Банк» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок №  НОМЕР_1 у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 25000,00 грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення (а.с.10,11).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 08 лютого 2021 року становить 26042,76 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Також з цього розрахунку вбачається, що заборгованість виникла з 02 жовтня 2019 року, на суму боргу нараховувались проценти за користування кредитними коштами, а відповідачем здійснювалось погашення заборгованості, зокрема, остання сплата відбулась 21 грудня 2020 року. У зв`язку з цим відсутня заборгованість за відсотками за користування кредитом, пенею та комісією (а.с.9).
 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно ч.1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
 
Відповідно до ч.ч.1,2  ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

В силу ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється  засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненнями чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В порядку ч.ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
 
З наведених обставин справи вбачається, що 25 вересня 2019 року відповідачем підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, що містить відомості про її персональні дані, а також фотокопії сторінок паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду. 
Згідно положень анкети-заяви клієнт просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1  у гривні. Проставлянням власноруч свого підпису під цією анкетою-заявою:
-  Клієнт погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг, укладання якого Клієнт підтверджує і зобов'язується виконувати його умови ( пункт 2) 
- Підписанням цього Договору Клієнт підтвердив, що ознайомлений з умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства) та отримав примірники у мобільному додатку, що вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний податок ( пункт 3). Разом з тим, умов про строк кредитування, відповідальність, розмір процентної ставки та інших обов'язків анкета-заява не містить.
Відповідно до даних наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача її заборгованість перед банком за наданим кредитом становить 26042,76 грн. Однак, даний розрахунок заборгованості не є належним доказом, що підтверджує обставини надання кредиту відповідачу та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить даних про видачу кредитних коштів, за якою карткою зроблено цей розрахунок, містить підпис  представника, яким була подана позовна заява, а не підпис особи відповідальної за ведення фінансових операцій. Даний розрахунок не є випискою по особовому ранку, він не містить записи про операції, здійснені протягом операційного дня, не є регістром аналітичного обліку та не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій.
Таким чином, слід погодитись з доводами апеляційної скарги про недоведеність позивачем обставин задоволення заяви відповідача про відкриття поточного рахунку, надання платіжного інструменту, надання кредитних коштів та невиконання обов`язку щодо їх повернення. 
Посилання представника позивача на те, що вказаний розрахунок є зведеним обліковим документом, право на ведення якого також передбачено ст.9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», не можуть бути прийняти до уваги суду з огляду на те, що вказаними положеннями Закону ведення таких документів передбачено для  контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів. Натомість підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, відповідно, саме первинні банківські документи є належними і допустимими доказами проведення банківських операцій. 
З наведеного вище вбачається, що при вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості суд першої інстанції допустив не повне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного застосування і норм матеріального права. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь банку суми боргу. 
Судом першої інстанції надана невірна оцінка доказам, що були предметом дослідження в судовому засіданні суду першої інстанції, ним неповно з`ясовані дійсні обставини справи, перевірені доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким надана неналежна правова оцінка. Оскаржуване рішення постановлене з порушенням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог. 
 
Враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що на підставі ст. 141 ЦПК України, понесені відповідачем витрати на цій стадії розгляду справи підлягають компенсації за рахунок позивача.  Так, при зверненні з апеляційною скаргою відповідачем було сплачено 3405 грн судового збору (а.с.80), інших даних про понесені судові витрати апеляційному суду не надані. А отже стягненню з позивача на користь відповідача підлягає саме сума сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.  
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу     ОСОБА_1 -  задовольнити.
Рішення Білоцерківського міскрайонного суду Київської області від 11 листопада 2022 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 3405 (три тисячі чотириста п`ять) гривень.
 
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», код ЄДРПОУ  21133352, місцезнаходження: 04114 м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19  
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 
 
Постанова  набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

 
Суддя-доповідач:                                                                          В.В. Соколова
 
Судді:                                                                                               А.М. Андрієнко
 
                                                                                                          Н.В. Поліщук