УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2022 року
м. Київ
справа № 930/1168/21
провадження № 51-1424 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2022 року, 
встановив:
Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області  від 28 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою   ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області від 16 грудня 2003 року за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджений  оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2022 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної  інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються.
При цьому, засуджений, всупереч вищевказаному, не зазначає у касаційній скарзі, які судові рішення він оскаржує.
Крім того, згідно п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак усупереч наведеним положенням процесуального закону, засуджений ставить питання про скасування ухвали Вінницького апеляційного суду від 09 лютого                       2022 року, при цьому не конкретизує, які конкретно порушення закону, в силу                             ст. 419 КПК України, на  його думку, було допущено цим судом, які доводи  його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом ухвали суду апеляційної інстанцій, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.
Крім цього, згідно ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Проте у поданій касаційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2022 року та зобов?язати суд першої інстанції переглянути вирок Апеляційного суду Вінницької області від 16 грудня 2003 року, що не відповідає повноваженням суду касаційної інстанції згідно ст. 436 КПК України.
Також всупереч вимог ч. 3 ст. 427 КПК України засудженим не зазначено в касаційній скарзі, чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків – п`ятнадцять  днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                                ОСОБА_3