Ухвала
19 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 755/6838/20
провадження № 61-6427ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,
розглянувшикасаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визнання протиправними дії, зобов`язання надати достовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»), Комунального концерну «Центр комунального сервісу» (далі - КК «Центр комунального сервісу») про визнання протиправними дії, зобов`язання надати достовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди.
Позов мотивував тим, що 01 квітня 2020 року він звернувся до КК «Центр комунального сервісу» із заявою про здійснення перерахунку сум за комунальні послуги, однак позитивної відповіді не отримав. Зазначає, що він є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, тому відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту»має право на 100 % знижку на комунальні послуги. Проте, відповідачі систематично порушують права позивача, виставляють рахунки на оплату за неспожиту електроенергію, фальсифікують показання електролічильника. Також в рахунках-повідомленнях відповідачі не зазначають і не застосовують пільги щодо вивезення побутових відходів, утримання будинків та прибудинкової території, спожитої електроенергії та газу. Такі дії відповідачів призвели до моральних страждань позивача.
Враховуючи зазначене, позивач просив:
- визнати протиправними дії відповідачів щодо систематичної фальсифікації показань електролічильника у кв. АДРЕСА_1 , ігнорування пільг особи з інвалідністю 3 групи внаслідок війни та безпідставного формування сум неіснуючого боргу «до сплати» у рахунках-повідомленнях на адресу позивача за комунальні послуги;
- визнати такими, що не відповідають дійсності показання електролічильника у кв. АДРЕСА_1 , заявлені відповідачами позивачу для сплати у рахунках-повідомленнях станом на дату розгляду позовної заяви;
- визнати протиправними дії КК «Центр комунального сервісу» щодо ненадання позивачу на його звернення від 01 квітня 2020 року завірених копій розрахунків-повідомлень за період з 01 травня 2018 року та невчинення перерахунку за достовірними даними електролічильника та пільг як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
- встановити відсутність боргу у позивача за спожиту електроенергію станом на дату розгляду позову у суді;
- визнати суму боргу за електроенергію 12 284,16 грн, зазначену у рахунку-повідомленні станом на 01 травня 2021 року, недостовірною і неіснуючою;
- зобов`язати відповідачів вчинити перерахунок сум за спожиті комунальні послуги із зазначенням та урахуванням у рахунку-повідомленні обсягу пільг особи з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, згідно зі статтею 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із змінами щодо: утримання будинків та прибудинкової території (100 % знижка на норму споживання), спожитої електроенергії (100 % знижка на норму споживання), вивезення побутових відходів (100 % знижка на норму споживання), спожитого газу (100 % знижка на норму споживання);
- стягнути з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» 100 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди;
- стягнути з відповідача КК «Центр комунального сервісу» 100 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
- попередити відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про недопустимість фальсифікування даних електролічильника позивача з метою отримання у незаконний спосіб коштів на свою користь.
Рішенням від 05 липня 2021 року Дніпровський районний суд м. Києва позов задовольнив.
Зобов`язав КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» здійснити перерахунок суми заборгованості за спожиті комунальні послуги в частині утримання будинку та прибудинкової території з урахуванням обсягу пільг ОСОБА_1 відповідно до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на АДРЕСА_2 .
У решті позову відмовив.
Постановою від 26 травня 2022 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишив без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року - без змін.
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувсядо Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року.
Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, особа, яка подала касаційну скаргу, просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Пункт 5 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачає, що малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» передбачає, що у 2022 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено з 01 січня 2022 року (на час подання касаційної скарги) в розмірі 2 481,00 грн.
Ціна позову у цій справі становить 212 284,16 грн, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року). 
Європейський суд з прав людини зазначає, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) зазначила, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
Оскільки оскаржені заявником судові рішення прийняті у малозначній справі, а тому не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 травня 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про визнання протиправними дії, зобов`язання надати достовірну інформацію, відшкодування моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                           С. Ю. Мартєв
 
В. В. Сердюк
 
І. М. Фаловська