Справа № 308/1133/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
17 травня 2022 року м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі: 
Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Кожух О.А., Фазикош Г.В.,
за участі секретаря: Волощук В.І., 
за участі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року, головуюча суддя Голяна О.В., у справі за позовом  ОСОБА_4 до Поліцейського роти № 3 взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Реплюк Тавіти Миколаївни, Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області, Держави України в особі Казначейської служби України, про відшкодування моральної шкоди
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Гончаров В.В., звернувся до суду з позовом до Поліцейського роти № 3 взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Реплюк Т.М., Департаменту патрульної поліції в особі управління патрульної поліції в Закарпатській області, Держави України в особі Казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року позов задоволено частково. 

Стягнуто з держави України через Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 4 000,00 гривень, з яких: 2 000,00 гривень відшкодування моральної шкоди; 2000,00 гривень відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

       Не погоджуючись з рішенням суду Департамент патрульної поліції подало апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
       Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що постановою поліцейського роти № 3 взводу № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Реплюк Т.М. від 13 вересня 2020 року серії ДП018 № 727222 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 і ч. 1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 5 жовтня 2020 року постанову серії ДОП18 №727222 від 13.09.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121, ч. 1 ст.126КУпАП, скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито. 

Рішення набрало законної сили 16.10.2020 року.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.
Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.
Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі № 640/16169/17 (провадження № 61-15393свй18).
Також, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду у справі 953/6561/20 від 26.01.2022 року.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір морального відшкодування в сумі 2 000, 00 гривень буде відповідати розумності і справедливості.
Щодо позиції апелянта про необґрунтованість витрат на правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом Гончаровим В.В. 22.01.2021 року було укладено договір про надання правової допомоги № 01/с, предметом якого є надання правової допомоги у справі по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної незаконним притягненням його до адміністративної відповідальності згідно з постановою поліцейського роти № 1 взводу № 1 батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області Реплюк Т.М. від 13.09.2020 року серії ДПО18 № 727222; правнича допомога полягає у наданні консультацій, вивченні документів і матеріалів судової справи, перегляді законодавчої бази і вивченні судової практики, підготовці документів правового характеру і представництві у судах.

На підставі вказаного договору 25.01.2021 року було виписано ордер серії АО № 1022351. Відповідно до опису робіт (наданих) послуг, виконаних адвокатом за укладеним з ОСОБА_4 договором від 22.01.2021 № 01/с про надання правничої допомоги, адвокатом Гончаровим В.В. були виконані наступні роботи: 1.вивчення наданих клієнтом документів тривалістю 0,25 год., вартість 250 грн.;2. надання консультації клієнту, тривалістю 0,25 год., вартість 250 грн.;3. перегляд законодавчої бази, пошук і вивчення судової практики, тривалістю 0,5 год., вартість 500 грн.; 4.підготовка позовних матеріалів і подання позову до суду, тривалістю 1 год., вартість 1000 грн. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.01.2021 №01 на суму 2000,00 гривень.

У своєму рішенні, суд задовольнив розмір витрат на правову допомогу у сумі 2000 грн. 

Тому хибним є твердження апелянта про те, що оцінка критерію розумності вартості адвокатських послуг здійснена судом неналежним чином та упереджено, оскільки суд задовольнив клопотання відповідача про зменшення судових витрат.
Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
       Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року залишити без змін.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повний текст постанови суду складено 19 травня 2022 року.

Головуючий 

Судді