ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 серпня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/1627/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 25.03.2022 р. (суддя Притула К.М.)  в справі № 340/1627/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 23.02.2022 р. звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, зобов`язання нарахувати та виплатити недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплачених сум допомоги.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 р. позовна заява залишена без руху, надано  строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали, зазначено, що позивачу необхідно подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог про  нарахування та виплати грошової допомоги за 2020 рік, в якій  необхідно обґрунтувати причини пропуску такого строку із наданням відповідних доказів.
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 р. позовну заяву  в частині нарахування та виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік повернуто позивачу.
          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 р. відкрите провадження в справі в частині позовних вимог про нарахування та виплату грошової допомоги до 5 травня  за 2021 рік.
          В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу по повернення позовної заяви з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм  матеріального права, порушення норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
          Апелянт зазначає, що оскільки допомога до 5 травня за 2020 та 2021 роки виплачена йому приблизно в однаковому розмірі, він не знав і не міг знати про розмір такої допомоги, а рішення Конституційного Суду України № 3-р/2020 віл 27.02.2020 р. не стосувалось його особисто, про існування такого рішення не знав та не міг знати. Судом першої інстанції не враховано, що ним чітко зазначено день, коли він дізнався про порушення своїх прав – 31.08.2021 р.  Вважає, що повернення позов порушує його права на судовий захист.
У відзиві на апеляційну скаргу  Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) просить залишити рішення суду першої  інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами ч. 2 ст. 312 КАС у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього кодексу.  
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Суд першої інстанції вважав, що виплата допомоги до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно, а тому  особа, отримуючи такий платіж, є обізнаною щодо його розміру і, в разі незгоди, має можливість оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, які, на її думку, стали підставою для заниження розміру отримуваної нею допомоги.
Пославшись на статтю  17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої  особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, суд першої інстанції вважав, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року, за який виплачена допомога.
Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що шестимісячний строк звернення до суду у цій справі завершився 30.03.2021 р., а звернувшись з цим позивача  до суду лише 23.02.2022 р., позивач пропустив строк, визначений ч. 2  ст.122 КАС України.
Приведені обставини стали підставою для відмови судом першої інстанції у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду та, відповідно, для повернення позовної заяви в частині вимог щодо нарахування та виплати грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік внаслідок не усунення недоліків позовної заяви.
Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне. 
Як зазначено вище, ОСОБА_1 23.02.2022 р. подано до суду першої інстанції цей позов, предметом якого є нарахування та виплата недоплаченої грошової допомоги до 5 травня за 2020-2021 роки у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 04.03.2022 р. позивачем подано до суду першої інстанції заява про поновлення строку звернення до суду.
Спірним є питання дотримання позивачем строку звернення  до суду та наявності підстав для визнання причин пропуску строку поважними.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частиною першою   статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За змістом частин першої та другої   статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Частиною четвертою статті  17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Таким чином, оскільки  допомога до 5 травня є періодичним платежем, який виплачується щорічно,   позивач, отримавши допомогу, був обізнаним  щодо  розміру допомоги, та мав оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, якщо вважав, що допомога виплачена у заниженому розмірі.
Приведені обставини дають підстави вважати обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі  Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачена допомога, та про  недотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду  щодо вимог про виплату допомоги за 2020 рік, враховуючи, що такий строк стосовно останніх вимог сплинув 30.03.2021 р., а позивач звернувся з цим позовом  до суду лише 23.02.2022 р
Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем  строку звернення до суду, встановленого частиною другою   статті 122 КАС України.
Судом першої інстанції обґрунтовано визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до суду, зазначені позивачем у заяві про поновлення такого строку.
Доводи позивача про те, що до 31.07.2021 р. він не знав про  Рішення Конституційного Суду від 27.02.2020 р.  № 3-р/2020, суд не може визнати обґрунтованими.
Статтею  67 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 16.10.1996 № 422/96-ВР передбачено, що  рішення і висновки Конституційного Суду України підписуються не пізніше семи днів після прийняття рішення, дачі висновку. Рішення і висновки Конституційного Суду України офіційно оприлюднюються наступного робочого дня після їх підписання. Рішення і висновки Конституційного Суду України разом з окремою думкою суддів Конституційного Суду України публікуються у "Віснику Конституційного Суду України" та в інших офіційних виданнях України.
Рішення Конституційного Суду від 27.02.2020 р. №3-р/2020   опубліковано в офіційних виданнях України.
Таким чином, необізнаність позивача у факті прийняття Конституційним Судом України рішення не змінює моменту початку перебігу строку  звернення до адміністративного суду.
Відтак, суд доходить до висновку, що позивач, будучи обізнаним про порушення його прав, свобод чи інтересів стосовно виплати разової щорічної грошової допомоги в 2020 році, у встановлений законодавством строк до суду не звернувся, доказів обставинам, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом, суду не надав, як й не надав  доказів вчинення дій, які б свідчили про його бажання дізнатися про правомірність нарахування та виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 5-го травня як учаснику бойових дій у вищезазначених розмірах у 2020 році.
Верховним Судом в постанові  від 17.07.2018 р. в справі № 521/21851/16-а висловлена правова позиція, за якою поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. 
В цьому випадку відсутні такі обставини, а заявлені причини  не позбавляли позивача можливості звернутися до суду з позовом в межах строку звернення до суду.
З урахуванням викладеного суд  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала прийнята  з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали не вбачається.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 25.03.2022 р. в справі № 340/1627/22  залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 25.03.2022 р. в справі № 340/1627/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії  залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття 08.08.2022 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення.
          Повне судове рішення складено 08.08.2022 р.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко