Номер провадження: 33/813/692/22
Номер справи місцевого суду: 523/230/22 
Головуючий у першій інстанції Малиновський О. М. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        21.06.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 гривень 20 копійок в дохід держави. 
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 18.05.2022 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що про існування оскаржуваного судового рішення апелянту стало відомо лише на початку квітня 2022 року. Апелянт неодноразово засобами телефонного зв`язку звертався до інформаційного центру районного суду з метою дізнатися дату судового засідання по справі, проте йому відповідали, що така дата відсутня. Апелянт наголошує, що про дату та час судового засідання, так само як і про винесення судом постанови про притягнення його до відповідальності, апелянта сповіщено не було. Копію оскаржуваної постанови суду апелянт отримав лише 08.04.2022 року. З цих підстав просить поновити строк. 
Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. 
Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання. 
Крім того, положеннями чинного КУпАП не передбачено залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Із матеріалів справи вбачається наступне:
- 11 лютого 2022 року Суворовським районним судом м. Одеси у справі № 523/230/22 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 7 та зворотній бік); 
- 28.03.2022 року до районного суду від ОСОБА_1 в межах справи № 523/230/22 надійшла заява про видачу копії судового рішення та матеріалів відеозапису (а. с. 10); 
- відповідно до розписки на даній заяві від 28.03.2022 року ОСОБА_2 отримав копію постанови – 31.03.2022 року, та отримав копію відеозапису – 06.04.2022 року (а. с. 10);
- 25.04.2022 року від імені ОСОБА_1 через місцевий суд подано апеляційну скаргу на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року (а. с. 11-16);
- постановою Одеського апеляційного суд від 12 травня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 11 лютого 2022 року повернуто особі, яка її подала, з підстав того, що апеляційна скарга не підписана особою, яка її подає (а.с. 20 та зворотній бік);
- 18.05.2022 року ОСОБА_2 через місцевий суд подав апеляційну скаргу на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року (а. с. 25-30);
Таким чином, матеріалами справи спростовано вказану апелянтом дату вручення йому копії оскаржуваної постанови суду. 
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 31 березня 2022 року отримав копію постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Отже, отримавши 31.03.2022 року копію постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту звернутися до суду з апеляційною скаргою на вказану постанову суду протягом десятиденного строку, передбаченого ст. 294 КУпАП, починаючи з 01.04.2022 року. 
Крім того, вказавши дату отримання копії постанови суду – 08.04.2022 року та ставлячи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову суду – 18.05.2022 року, тобто з порушенням строку на оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП, однак жодним чином апелянт такий пропуск строку не обґрунтовує. 
У зв`язку з зазначеним, апеляційним судом поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_3 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду з прав людини, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду –

       П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року – відмовити. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 11 лютого 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – повернути особі, яка її подала. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                         О.М. Таварткіладзе