ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2022 року 
м. Київ
справа №620/1269/20
адміністративне провадження № К/9901/17147/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року (судді: Кучма А.Ю., Безименна Н.В., Бєлова Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Чернігівської області про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог 
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Чернігівської області (далі - відповідач), в якому просив:
- зобов`язати прокуратуру Чернігівської області виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 2   415 594,09 грн;
-зобов`язати прокуратуру Чернігівської області відповідно до статті 44 КЗпП України нарахувати та виплатити вихідну допомогу в розмірі не менше шестимісячного середнього заробітку у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури через припинення повноважень.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року роз`яснено постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у наступному порядку. Сума стягнення з прокуратури Чернігівської області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1   220 001,57 грн., зазначена судом апеляційної інстанції без утримання відповідних податків та інших обов`язкових платежів. Розмір вихідної допомоги, яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу становить 114 631,02 грн., яка має бути оподаткована податком на доходи фізичних осіб та військовим збором у встановленому законодавством розмірі.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційних скарг.
У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року в частину розміру проведення розрахунків суми вихідної допомоги, залишивши в силі постанову суду апеляційної інстанції про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити вихідну допомогу відповідно до діючого законодавства. 
Апеляційний адміністративний суд у своїй ухвалі при обчисленні розміру вихідної допомоги використовував постанову Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року якою затверджено «Порядок обчислення середньої заробітної плати» і п.п. «є» п.1 вказує, що ця постанова застосовується при обчисленні розміру вихідної допомоги. 
На переконання скаржника, відповідно до пункту 10 постанови № 100 його одноденна середня заробітна плата на момент звільнення у 2020 році складала 2661, 07 грн. про що зазначено у розрахунках позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і його середньомісячна зарплата на момент звільнення складала 2661,07 х 21 = 47 482,47 грн., а за 6 місяців складає 284 849,82 грн.
Позиція інших учасників справи.
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.  
Рух касаційної скарги
За результатом автоматизованого розподілу справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: (судді-доповідача) Загороднюка А.Г., (суддів) Єресько Л.О., Соколова В.М.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2022 року призначено справу до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з прокуратури Чернігівської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1      220      001,57 грн без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Позивачем також було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року апеляційні скарги позивача і прокуратури Чернігівської області задоволені частково. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з прокуратури Чернігівської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1      220      001,57 грн. Зобов`язано прокуратуру Чернігівської області нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури через припинення повноважень. В іншій частині позову відмовлено.
24 лютого 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Чернігівської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року, в якій просив роз`яснити постанову в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1      220      001,57 грн шляхом зазначення, що вказана сума включає в себе податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, оскільки це прямо не зазначено в резолютивній частині судового рішення.
Також 04 березня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Чернігівської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року, в якій просить роз`яснити дане рішення в частині стягнення з прокуратури Чернігівської області (Чернігівської обласної прокуратури) на користь позивача вихідної допомоги у розмірі шестимісячного середнього заробітку у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури через припинення повноважень, шляхом зазначення, з яких показників слід розраховувати шестимісячний заробіток - з якої середньої заробітної плати проводити розрахунок, яку кількість днів використовувати у розрахунку та на яку дату звільнення вона має обраховуватись, а також про те, що вказана сума включає в себе податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, оскільки це прямо не зазначено в резолютивній частині судового рішення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року заяви Чернігівської обласної прокуратури про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду задоволено. Роз`яснено постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у наступному порядку. Сума стягнення з прокуратури Чернігівської області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1    220 001,57 грн., зазначена судом апеляційної інстанції без утримання відповідних податків та інших обов`язкових платежів. Розмір вихідної допомоги, яка підлягає нарахуванню та виплаті позивачу становить 114 631,02 грн., яка має бути оподаткована податком на доходи фізичних осіб та військовим збором у встановленому законодавством розмірі.
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги
Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
Відповідно до приписів частин 1,2 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена нечіткістю судового акту за змістом, тобто коли певний судовий акт є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких ухвалений такий акт, так і для тих осіб, котрі будуть здійснювати виконання цього судового акту.
Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановлення додаткового рішення цим же судом.
В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.
Аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд, в ухвалі від 23 січня 2019 року у справі № 826/878/17 зазначено, що рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. У вказаній ухвалі судом також було вказано, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.
За приписами частин 3, 4 статті 254 КАС України подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Зі змісту наведених положень КАС України вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю його змісту, якщо воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання.
Аналіз наведених норм свідчить, що за правилами статті 254 КАС України роз`ясненню підлягають виключно судові рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.
Таким чином, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті.
При цьому, суд може роз`яснити рішення лише те, яке підлягає виконанню якщо таке рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 30 січня 2018 року у справі № 296/1155/13-а.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року стягнуто з прокуратури Чернігівської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 1      220      001,57 грн.
При цьому, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
За таких обставин, для належного виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року апеляційний суд правильно роз`яснив, що сума стягнення з прокуратури Чернігівської області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 1      220      001,57 грн зазначена судом апеляційної інстанції без утримання відповідних податків та інших обов`язкових платежів.
Також, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року зобов`язано прокуратуру Чернігівської області нарахувати та виплатити позивачу вихідну допомогу у розмірі шестимісячного середнього заробітку у зв`язку зі звільненням з органів прокуратури через припинення повноважень.
При цьому судом у постанові не зазначено порядок обрахунку цієї суми, з урахуванням визначених законодавством податків та зборів.
За таких обставин, для належного виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року, суд апеляційної інстанції правильно роз`яснив, що вихідну допомогу включають до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку та оподатковують податком на доходи фізичних осіб, і з її суми також утримуються військовий збір у встановленому законодавством розмірі.
Доводи касаційної скарги щодо застосування пункту 10 Порядку № 100 є безпідставним, оскільки оцінка такого правозастосування виходить за межі розгляду заяви про роз`яснення судового рішення. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а касаційну скаргу без задоволення. 
За змістом частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Загороднюк 

судді                                                                                           Л.О. Єресько  

'                                                                                          В.М. Соколов