Справа № 991/1536/22
Провадження 1-кп/991/13/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А

23 серпня 2022 року                                                                 м.Київ 

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду в складі:
головуючої судді                                                     ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , 
                                                                 ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання                                      ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                      ОСОБА_5 ,

обвинуваченої та
цивільного відповідача    ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисника та представника 
цивільного відповідача                    ОСОБА_7 , 
захисника та представника 
цивільного відповідача                    ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку)
представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві питання про направлення кримінального провадження до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для вирішення питання про підсудність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42014080400000012 від 23.09.2014, за обвинуваченням
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Запоріжжя, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого здійснюється спеціальне судове провадження, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Краcний Луч (м. Хрустальний) Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянки України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України

УСТАНОВИЛА:

До Вищого антикорупційного суду 11.05.2022 надійшло кримінальне провадження № 42014080400000012 від 23.09.2014 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Після отримання обвинувального акта колегією суддів 12.05.2022 постановлено ухвалу про призначення підготовчого засідання. 
У підготовчому засіданні колегією суддів установлено, що кримінальне провадження № 42014080400000012 від 23.09.2014 предметно підсудне Вищому антикорупційному суду відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України. Зокрема,  ОСОБА_10  обвинувачується у вчиненні, а ОСОБА_6  у пособництві у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, який за розміром завданої шкоди та суб`єктним складом його учасників відповідає умовам, передбаченим п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України (у редакції, чинній на час надходження обвинувального акта). Зокрема, розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 191 КК України, а саме 1 278 080, 68 грн, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (станом на 2013 рік – 1 147 000 грн). Відповідно до пред`явленого обвинувачення кримінальне правопорушення вчинено службовою особою суб`єкта господарювання – ДП «УПП ДАЗТУ», у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків.
Однак, до початку судового розгляду по суті кримінального провадження № 42014080400000012 від 23.09.2014 виявлено обставини, що свідчать про непідсудність цього кримінального провадження Вищому антикорупційному суду. Так, під час обрахування розміру предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, було допущено помилку в обчисленні, а саме враховано розмір податкової соціальної пільги – 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2013, а не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відтак, відсутня обов`язкова умова, передбачена п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України для предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, на яку посилалась прокурор, оскільки після вірного обчислення встановлено, що розмір предмета кримінального правопорушення не перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на час вчинення кримінального правопорушення, у дві тисячі і більше разів. 
Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 42014080400000012 злочинні дії тривали впродовж 2013-2014 років, тому колегія суддів для розрахунку суми предмету кримінального правопорушення ураховує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2013 та 2014 років.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2013 становить 1147 грн. Ураховуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, розмір предмету кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди, передбачений, зокрема ст. 191 КК України, має становити понад 2 294 000 грн (2000*1147).
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2014 становить 1218 грн. Відповідно, розмір предмету кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди, передбачений, зокрема ст. 191 КК України, має становити понад 2 436 000 грн (2000*1218).
Зі змісту обвинувального акта вбачається, що розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 191 КК України, становить 1 278 080, 68 грн.
Ураховуючи викладене та стадію провадження, у судовому засіданні до початку розгляду по суті поставлено на обговорення питання щодо направлення кримінального провадження до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала свою позицію щодо того, що кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду відповідно до п. 2 ч. 5 ст.216 КПК України у попередній редакції, яка діяла на момент визначення підслідності провадження за НАБ України та повідомлення особам про підозру. Інших підстав для визначення підсудності за Вищим антикорупційним судом не навела.
Захисник та представник цивільного відповідача ОСОБА_7 вказав про необхідність направлення кримінального провадження до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для вирішення питання про визначення підсудності, так як теж має сумніви у його підсудності Вищому антикорупційному суду.
Обвинувачена та цивільний відповідач ОСОБА_6 підтримала свого захисника.
Захисник та представник цивільного відповідача ОСОБА_8 вказав, що порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та може призвести до скасування кінцевого судового рішення, а тому у разі виникнення сумнівів у підсудності поклався на розсуд суду з даного приводу.
Представник потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 поклався на розсуд суду.

Мотиви суду
Ураховуючи поставлене судом на обговорення питання про підсудність кримінального провадження Вищому антикорупційному суду у зв`язку з встановленими обставинами, колегія суддів зазначає таке.
Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України (стаття 33-1 КПК України). Серед інкримінованих особам злочинів є такі, що підсудні Вищому антикорупційному суду.
Підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (пункт 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України). Оскільки у цьому випадку досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42014080400000012 здійснювалося із 23.09.2014, кримінальне провадження було розпочате до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» (до 22.09.2019). Обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування вказують, що досудове розслідування здійснювалося Національним антикорупційним бюро України, а процесуальне керівництво у ньому і закінчення розслідування здійснювали прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначається ст. 33-1 КПК України. В свою чергу, ст. 33-1 КПК України про предметну підсудність Вищого антикорупційного суду містить відсильну (відсилочну) норму із посиланням на статтю 216 КПК України. Так, Вищому антикорупційному суду підсудні лише ті кримінальні провадження, у яких розслідуються певні склади злочину, але також обов`язковою є наявність хоча б однієї з умов, передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 216 КПК України.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо запровадження діяльності Бюро економічної безпеки України та пов`язаного з цим удосконалення роботи деяких державних правоохоронних органів» № 1888-IX від 17.11.2021, що набрав чинності 25.11.2021, внесено зміни до п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК. Відповідно до чинної редакції цієї норми, з урахуванням ст. 33-1 КПК України, за критерієм розміру предмета кримінального правопорушення передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні справи, в яких, зокрема, предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків).
Дія нормативно-правового акту в часі починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце. Відповідно до ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Відтак визначення підсудності здійснюєтьс за ст. 216 КПК України, чинної на час надходження обвинувального акту.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України, належить до підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України. При цьому, колегією суддів установлено, що обов`язкові умови, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, відсутні.
Вбачається, що обвинувачені у кримінальному провадженні № 42014080400000012  не є особами, які обіймають посади, визначені п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, окрім того вчинені кримінальні правопорушення не підпадають під обов`язкову умову, визначену п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Згідно з обвинувальним актом кримінальне правопорушення вчинено службовою особою суб`єкта господарювання – ДП «УПП ДАЗТУ», у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків. Однак, розмір завданої шкоди не відповідає умовам, передбаченим п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України (у редакції, чинній на час надходження обвинувального акта), в частині розміру завданої шкоди. Колегією суддів установлено, що розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні становить 1 278 080, 68 грн, що не перевищує дві тисячі розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, який становить 2 294 000 грн (2013 рік), та 2 436 000 грн (2014 рік).
Зазначена колегією суддів позиція дає підстави вважати встановленим випадок не підсудності кримінального провадження № 42014080400000012 Вищому антикорупційному суду. 
Кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо, зокрема, до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності (п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України). Питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, або за клопотанням сторін не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала (ч. 3 ст. 34 КПК України).
Наразі у кримінальному провадженні судовий розгляд відповідно до вимог ст. 347 КПК України не розпочато, при цьому стадія підготовчого провадження завершена. 
Невідповідний розмір предмета кримінального правопорушення колегією суддів встановлений після завершення стадії підготовчого провадження, однак, до початку судового розгляду по суті.
Подальший розгляд кримінального провадження у разі його непідсудності Вищому антикорупційному суду може становити порушення принципу «суду, встановленого законом». «Встановлений законом» також стосується не лише правових підстав самого існування суду, але й дотримання цим судом особливих правил, якими він має керуватись, а також складу суду у кожній справі (Рішення у справі Kontalexis проти Греції від 31 травня 2011 року, заява № 59000/08, параграф 42). Недотримання судом положень внутрішнього права, пов`язаних із організацією і повноваженнями судових органів, зазвичай спричиняє порушення норм параграфу 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, Рішення у справі Coeme та інші проти Бельгії від 22 червня 2000 року, заяви № 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 та 33210/96, параграф 98). Тому суд, котрий, згідно з чинними положеннями права, не має повноважень здійснювати процес, не має статусу «суд, встановлений законом» у розумінні параграфу 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (серед іншого, Рішення у справі Richert проти Польщі від 25 жовтня 2011 року, заява № 54809/07, параграф 41).
Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що необхідно здійснити подання до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження № 42014080400000012 до іншого суду. 
Керуючись статтями 33-1, 34, 216, 318 КПК України, п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Направити обвинувальний акт (внести подання) до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42014080400000012 від 23.09.2014 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Головуюча суддя                                                         ОСОБА_1 

Судді                                                                         ОСОБА_2    

ОСОБА_3