УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4466/20 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А. 
Категорія 8 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2022 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
                                 суддів: Коломієць О.С., Трояновської Г.С.,
за участі секретаря судового засідання Франчука В.С.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №279/4466/20 за позовом  ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Державного підприємства "СЕТАМ", приватного нотаріуса Івчука Станіслава Станіславовича, ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів із продажу об`єкту нерухомості, протоколу проведення електронних торгів та свідоцтва про придбання нерухомого майна, скасування запису про державну реєстрацію
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою через представника ОСОБА_3 ,
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2021 року, яке ухвалене під головуванням судді Невмержицької О.А. в м. Коростені, 
в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Коростенського міськрайонного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), Державного підприємства "СЕТАМ", приватного нотаріуса Івчука Станіслава Станіславовича та  ОСОБА_2  Просила: визнати недійсними електронні торги, проведені 09 квітня 2020 року ДП "СЕТАМ" із реалізації житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним протокол Державного підприємства "СЕТАМ" проведення електронних торгів від 09 квітня 2020 року №473803; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів, видане 15 серпня 2017 року приватним нотаріусом Івчуком Станіславом Станіславовичем; скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 20 липня 2007 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1 . Дане житлове приміщення було придбано за кошти відповідно до іпотечного договору №014/1834/74/112224204, укладеного 20 липня 2007 року з ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". На виконання вказаного договору вона щомісячно сплачувала кошти іпотекодержателю, але внаслідок інфляції банк звернувся до суду з позовом про зміну умов договору. Рішенням суду позовні вимоги були задоволені. Хоча платежі стали для неї непосильними, вона продовжувала сплачувати кошти за договором іпотеки через відділ ДВС. У подальшому банк почав вимагати від неї термінового одноразового погашення заборгованості. Станом на квітень 2020 року вона в повному обсязі погасила заборгованість через Коростенський відділ ДВС, але з невідомих їй причин квартира була виставлена на торги через ДП "СЕТАМ". Отримавши копію протоколу №473803 зрозуміла, що квартира продана ОСОБА_2 , а 12 серпня 2020 року приватним нотаріусом Івчуком С.С. видано останній свідоцтво про право власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів, зареєстровано право власності за № 37737557. Переконана у тому, що оскільки борг вона погасила в повному обсязі, то торги проведені незаконно.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, через представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аргументує тим, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність порушень у процедурі проведення електронних торгів, які вплинули на результат. Також неправильно застосована норма матеріального права, а саме п.1 розділу V Порядку реалізації арештованого майна, який регулює порядок проведення електронних прилюдних торгів. Права ОСОБА_1 були грубо порушені, оскільки остання фактично виконала свої зобов`язання зі сплати всієї суми, яка стягувалася з неї, одразу після завершення хвороби. Виконавча служба не повідомляла ОСОБА_1 про продаж її квартири та після фактичного продажу повідомила її про необхідність сплати повної суми боргу за виконавчим провадженням, у зв`язку із чим позивач сплатила заборгованість у повному обсязі у другій половині квітня 2020 року. Факт наявності письмового повідомлення, без підтвердження його направлення позивачу, не є належним та допустимим доказом сповіщення про проведення прилюдних торгів. 

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. 

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 

Клопотань про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило. Неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга ст.372 ЦПК України). Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок).

Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до пунктів 3,4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі організатору.

У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у систему.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений.

Державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення електронних торгів, а самі електронні торги з реалізації рухомого майна організовує і проводить організатор електронних торгів.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 липня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №014/1834/74/114204, за умовами якого остання отримала кредит.

20 липня 2007 року за договором купівлі-продажу приватизованої квартири ОСОБА_1 купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

У забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір, посвідчений 20 липня 2007 року в нотаріальному порядку за реєстровим №5964, за умовами якого вищевказана квартира передана ОСОБА_1 в іпотеку.

У справі №279/3032/15 рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 19 липня 2007 року №014/1834/74/114204 в сумі 8 968,75 доларів США та по 580,78 грн. судових витрат з кожного із відповідачів. 

Коростенським міськрайонним відділом ДВС на виконання вищезазначеного рішення суду відкрито виконавче провадження №52023671. 

У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , про що винесено постанову, копія якої була направлена на адресу учасників виконавчого провадження. Розглядаючи спір по суті, суд першої інстанції витребував матеріали виконавчого провадження, які оглянув у судовому засіданні, та переконався у тому, що ОСОБА_1 отримала копію постанови про опис та арешт майна боржника 23 вересня 2019 року, що підтверджується розпискою. 

Із часу відкриття виконавчого провадження та до 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 сплачувала заборгованість в незначному розмірі. Спірна квартира виставлялася на торги неодноразово. Акт опису і арешту майна та оцінка ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржувалися.

За вих.№8.24-26/47992 від 28 жовтня 2019 року державним виконавцем направлена заявка Житомирській філії ДП «СЕТАМ» щодо реалізацію арештованого майна, а саме: предмета іпотеки - двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . 

ДП «СЕТАМ» 09 квітня 2020 року проведені електронні торги з реалізації зазначеної вище квартири. Стартова ціна продажу квартири складала 226 400 грн., а ціна продажу квартири становить 357 712 грн. 

Відповідно до протоколу про проведення електронних торгів від 09 травня 2020 року №473803, сформованого ДП «СЕТАМ», переможцем торгів визнано ОСОБА_2 .

24 квітня 2020 року на депозитний рахунок Коростенського міськрайонного відділу ДВС надійшли кошти від реалізації майна в сумі 339 826,40 грн (за мінусом суми гарантійного внеску та розміру додаткової винагороди), що підтверджується листом Коростенського міськрайонного відділу ДВС від 12 травня 2020 року №18.24-25/37174.

За виконавчим провадженням №52023671 ОСОБА_1 вносила кошти на депозитний рахунок виконавчої служби та погашала заборгованість наступним чином: за період із жовтня 2016 року по грудень 2019 року сплатила 18 500 грн., у січні 2020 року - 30 000 грн., у лютому 2020 року – 10 000 грн, а в березні 2020 року – 3 000 грн, тобто до проведення електронних торгів боржник сплатила на виконання виконавчого листа лише 61 500 грн. Після проведення електронних торгів ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок виконавчої служби 187 868, 10 грн: 27 квітня 2020 року сплатила 4 000 грн.; 28 квітня 2020 року – 123 000 грн.; 29 квітня 2020 року – 56 000 грн.; 30 квітня 2020 року – 4 868,10 грн. 

Отже, твердження позивача про те, що вона погасила суму боргу в повному обсязі до проведення електронних торгів не відповідають дійсності, оскільки насправді сума 187 868,10 грн. була перерахована ОСОБА_1 на депозитний рахунок виконавчої служби вже після примусової реалізації спірної квартири, а аргументація апеляційної скарги з цього приводу оманлива. ОСОБА_1 не було здійснено погашення суми боргу в повному обсязі до проведення електронних торгів.

Доводи апеляційної скарги про те, що електронні торги були проведені із явними порушеннями порядку реалізації арештованого майна через прийняття та врахування невчасної цінової пропозиції, що, на переконання скаржника, вплинуло на результат (не той учасник мав би бути визначений переможцем) проведення торгів та її права не грунтуються на положеннях чинного законодавства та суперечать обставинам справи.

Відповідно до п.3 розділу III Порядку реалізації арештованого майна організатор вносить до системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо).

За положеннями п.2 розділу ІІ Порядку організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Пунктом чотири розділу III Порядку визначено, що організатор проводить електронні торги, у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.

Згідно з розділом V Порядку, електронні торги у формі аукціону розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день. Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години. Якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до завершення строку, визначеного в абзаці першому цього пункту, електронні торги автоматично продовжуються на 10 хвилин від часу подання останньої цінової пропозиції, але пізніше 22-ї години. Електронні торги підлягають продовженню також у випадку, якщо остання цінова пропозиція надійшла за 5 хвилин до закінчення десятихвилинного часу їх продовження, але не довше часу, встановленого в абзаці другому цього пункту.

Отже, це означає, що якщо за 5 хвилин до 18 години надійшла цінова пропозиція, торги продовжуються на 10 хвилин від часу подання останньої цінової пропозиції. Подання кожної наступної пропозиції продовжує торги на наступні 10 хвилин. Аукціон продовжується поки протягом 10 хвилин учасники не скористаються можливістю подати наступну пропозицію та в результаті не надійде жодної пропозиції. Якщо більше пропозицій не надходить, пропозиція учасника, який надав останню пропозицію, вважається остаточною та він визнається переможцем аукціону.

За такою логікою, якщо прослідкувати хронологію часу проведення аукціону, торги відбувалися за правилами, визначеними Положенням, будь-які порушення відсутні. 

Самі ж по собі обставини надання учасниками торгів цінових пропозицій, їх прийняття, часу проведення торгів, номера переможця не порушують прав позивача, бо вона не довела, що була учасником торгів.

Згідно з п.1 розділу VIII Порядку після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.

Відповідно до п.1 розділу X Порядку на підставі копії протоколу переможець електронних торгів у формі аукціону протягом десяти банківських днів з дня формування протоколу здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.

Згідно з п.4 розділу X Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

 Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні ст.202 ЦК України.

ДП "СЕТАМ" 13 березня 2020 року направило ОСОБА_1 письмове повідомлення про проведення прилюдних електронних торгів.

Протокол від 09 квітня 2020 року №473803, що був складений за результатами проведення прилюдних торгів, був направлений ОСОБА_1 23 квітня 2020 року. 

Вищевказані письмові докази, які були адресовані на ім`я ОСОБА_1 , долучені нею до позовної заяви, що свідчить про обізнаність останньої про дату, час та місце проведення електронних торгів, про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу, а також про наслідки проведення електронних торгів тощо.

Посилання ОСОБА_1 на те, що вона отримала копію повідомлення про проведення прилюдних торгів в державній виконавчій службі після проведення торгів суперечливі. Суд першої інстанції дослідив матеріали виконавчого провадження, які твердження позивача спростовують повністю та сумніву не викликають.

Аналіз же змісту Порядку реалізації арештованого майна дає підстави для висновку про те, що на організатора торгів не покладається обов`язок пересвідчуватися в отриманні боржником повідомлень.

Повідомлення іпотекодавцю, іпотекодержателю та виконавцеві про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, в якому вказано про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна організатор торгів здійснює шляхом направлення відповідних листів простим поштовим відправленням, оскільки Порядком не встановлено обов`язку надсилати таке повідомлення рекомендованим листом. Вказані приписи закону ДП «СЕТАМ» дотримані.

До того, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення електронних торгів не тягне визнання їх недійсними. Лише порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою визнання електронних торгів недійсними.

ОСОБА_1 була обізнана про відкриття виконавчого провадження, але активних дій, спрямованих на своєчасне реальне виконання судового рішення про стягнення з неї коштів, протягом тривалого строку не вчиняла.

Дотримані вимоги закону й державним виконавцем, оскільки Порядок реалізації арештованого майна не покладає на нього обов`язок повідомляти сторони виконавчого провадження про дату та час проведення електронних торгів. Окрім того, дії державного виконавця належить оскаржувати в порядку розділу VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень), а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу не можуть предметом обговорення у даній справі. 

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, то колегія суддів апеляційного суду погоджується із тим, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача у результаті проведення оспорюваних позивачем торгів не доведено. 

Посилання в апеляційній скарзі на порушення виконавчою службою не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскільки чинним законодавством передбачений самостійний спосіб оскарження таких дій або бездіяльності.

Головна умова, яка повинна бути встановлена – це наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів. Тому, крім порушення норм закону при проведенні електронних торгів, повинно бути встановлено порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання електронних торгів недійсними. 

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 18 листопада 2015 року в справі №6-1884 цс15.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року в справі №3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі  №668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року в справі №6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року в справі №6-2988цс15, від 29 червня 2016 року в справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Отже, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено, що зазначені нею обставини вплинули на результат електронних торгів та порушили її права і законні інтереси. Під час проведення електронних торгів із реалізації арештованого майна вимоги Порядку були додержані. За таких обставин, відсутні підстави для визнання електронних торгів недійними та скасування їх результатів.

Згідно до частини першої ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.    

Із огляду на вищевикладене, інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на його законність не впливають, а направлені виключно на переоцінку доказів, яким правильно надана оцінка судом першої інстанції.

При цьому апеляційний суд ураховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більш того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Харвісаар проти Фінляндії).

Відповідно до змісту ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення суду не впливають, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: