ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року	Львів	Справа № 500/7108/21 пров. № А/857/3823/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді                                                 Сеника Р.П.,  
суддів                                                                      Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 500/7108/21 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною і скасування постанови,-
суддя в 1-й інстанції –Чепенюк О.В.,
час ухвалення рішення – 04.01.2022 року,
місце ухвалення рішення – м. Тернопіль,
дата складання повного тексту рішення – 04.01.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 , підприємець, позивач) звернувся до суду з позовом до Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі – Управління, відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 05.10.2021 №285897.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06.08.2021 працівниками Управління проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача, яким перевозився подільний вантаж (35 рулонів сітки для паркану), при якому тричі проводилося зважування транспортного засобу та було встановлено перевищення дозволених параметрів на другу на одичну вісь (при першому та третьому зважуванні навантаження на другу одиничну вісь склало 11,850 т, при другому – 12,350 т), за що й було притягнуто підприємця до відповідальності, враховуючи показник другого зважування. Параметри загальної дозволеної ваги транспортного засобу з вантажем (загальна маса становила 37,250 т) були дотримані. 
Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена без наявності складу правопорушення та без дотримання передбаченої процедури габаритно-вагового контролю і розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Мотиви позову зводяться до таких аргументів позивача: під час габаритно-вагового контролю на прохання водія не надано документи на законність використання зважувального обладнання та повідомлено про відсутність таких документів; при проведенні трьох зважувань із різними показниками відповідач протиправно “обрав” найбільш вигідний для нього показник другого зважування і застосував штраф за найвищим критерієм; після виявлення перевищення на одну вісь працівники Укртрансбезпеки не вживали заходів щодо затримання та заборони руху транспортного засобу; штраф застосовано за перевищення вагових норм без відповідного дозволу при перевезенні подільного вантажу, при тому що законом не передбачено видання такого дозволу на проїзд; в оскаржуваній постанові не вказано конкретної норми закону, яка порушена; підприємця позбавлено можливості брати участь у розгляді справи, оскільки її розгляд проведено 05.10.2021 без повідомлення позивача.
У позовній заяві позивач наводить положення Закону України “Про автомобільний транспорт” від 05.04.2001 № 2344-III     (далі - Закон № 2344-III); звертає увагу на абзац третій пункту 22.5 Правил дорожнього руху, яким заборонено рух транспортних засобів у  разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами із перевищенням вагових параметрів, тобто не передбачена видача спеціальних дозволів, що виключає відповідальність застосовану до нього; вказує на порушення Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, (далі – Порядок №1567) через неповідомлення його про розгляд справи 05.10.2021, при тому, що він бажав надати пояснення і з`ясувати обставини справи, і з`явився до Управління 14.09.2021, коли й було його запрошено для розгляду справи, який не відбувся.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 500/7108/21 позовні вимоги задоволено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, встановлено порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме: перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу на одиночну вісь, яке склало 12,350 т, що на 12,27 % перевищує нормативно визначені 11 т, та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень. Матеріали перевірки оформлені належним чином та містять належні докази допущеного правопорушення.
Також апелянт зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 500/7108/21 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Відповідно до ч.1 ст.309 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, що має місце в розглядуваному випадку, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює діяльність з надання послуг вантажним автомобільним транспортом (а.с.23-24).
06.08.2021 інспекторами Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Хмельницька область) в рамках здійснення заходів державного контролю шляхом проведення рейдової перевірки, на а/д М-30 км 280, перевірено транспортний засіб марки RENAULT PREMIUM HR420-тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ), з напівпричепом марки TITAN SREAM, реєстраційний номер НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ), що належить та використовується в своїй діяльності автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 , при наданні послуг з перевезення вантажу, на підставі товарно-транспортної накладної №б/н від 05.08.2021, по маршруту: м. Дніпро, Дніпропетровська область - смт. Лужани, Кіцманський р-н, Чернівецька область.
Відповідно до товарно-транспортної накладної №б/н від 05.08.2021 та накладної на відпуск товару перевозився вантаж: дріт сталевий з цинковим покриттям у мотках, 35 рулонів, загальною вагою 21,971 т (а.с.15-16). 
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснювалася на підставі направлення на рейдову перевірку № 004000 від 02.08.2021 та графіка проведення рейдових перевірок Придністровського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки в період з 04.08.2021 по 08.08.2021 (а.с.51-52).
Під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки RENAULT PREMIUM HR420-тягач, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки TITAN SREAM, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на підставі талону (роздруківки) зважування №07217 від 06.08.2021 зафіксовано перевищення нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на другу одиночну вісь, а саме – 12,350 т, при нормативно визначених 11 т та відсутність у водія позивача при здійсненні перевезення вантажу оформленого дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.
За результатами проведення габаритно-вагового контролю інспекторами Придністровського міжрегіонального управлінням Укртрансбезпеки (Хмельницька область) складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №0059624 від 06.08.2021 (а.с.55) та акт №0051781 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 06.08.2021 (а.с.56), на підставі яких проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд 562,95 євро (а.с.57).
Також за результатами проведення рейдової перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №293630 від 06.08.2021 (а.с.53). В акті зазначено, що автомобілем марки RENAULT PREMIUM HR420-тягач, реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки TITAN SREAM, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно з товарно-транспортною накладною №б/н від 05.08.2021 здійснювалось надання послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень - навантаження на одиночну вісь – 12,350 т, при дозволеному 11 т, чим порушено вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Актом констатовано, що перевізником допущено порушення, відповідальність за яке передбачене абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”.
Усі вказані вище документи, складені за результатами проведення габаритно-вагового контролю 06.08.2021, підписані крім осіб, які їх склали, водієм ОСОБА_2 . Жодних зауважень, заперечень, недоліків при здійсненні контролю чи оформленні його результатів водієм не зазначено. 
В подальшому 03.09.2021 Управлінням повідомлено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке відбудеться 14.09.2021 з 10.00 год, на який запрошувався підприємець (а.с.60).
За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, заступником начальника Управління 05.10.2021 прийнято постанову №285897 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до ФОП ОСОБА_1 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу застосовано штраф у розмірі 17000,00 грн (а.с.61).
Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, підприємець звернувся до суду з цим позовом.
З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Як передбачено статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
За приписами пунктів 15 - 18, 20 Порядку № 879 контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
При цьому допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Слід зазначити, що обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.
За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Як підтверджено матеріалами справи, суть порушення, встановленого рейдовою перевіркою у спірному випадку, полягає у перевищенні підприємцем нормативно визначених вагових параметрів транспортного засобу із вантажем на одиночну вісь 12,350 т, при нормативно визначених 11 т, та відсутність у водія відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень.
З довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 06.08.2021 вбачається, що повна маса транспортного засобу становила 37,250 т, а осьові навантаження склали: 
перша одиночна вісь - 7,7 т (при нормативно допустимих 11 т);
друга одиночна вісь - 12,350 т (при нормативно допустимих 11 т);
третя строєна вісь 17,200 т (5,350  т + 6,250 т + 5,600 т) (при нормативно допустимих 22 т).
У спірному випадку за результатами габаритно-вагового контролю, за даними відповідача, фактичне навантаження на другу одиничну вісь складало 12,350 т, що на 1,350 т перевищує допустиме значення або на 12,27 %.
Відповідно до цих результатів вагові параметри транспортного засобу позивача перевищували нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 2 %, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.
З матеріалів справи вбачається, що зважування транспортного засобу позивача у пункті габаритно-вагового контролю здійснювалося за допомогою ваги пересувної автомобільної типу CHEKLODE FREEWE1GH Зав.№008234, виробник “CENTRAL WEIGHING”, Англія. Відповідно до копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/1846 від 27.07.2021, наданого відповідачем, остання повірка ваг була здійснена 27.07.2021 (свідоцтво чинне до 27.07.2022). Повірка підтверджується підписом і відтиском повірочного тавра державного повірителя по експлуатації ваг (а.с.63).
З долученої до матеріалів справи відповідачем копії сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А №004666 №UA-MI/l-2195-2007, виданого 21.07.2007 Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, слідує, що міжповірочиий інтервал для вимірювальної техніки “Ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGH” встановлено не більше 1 року, а також засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань затверджено тип засобів вимірювальної техніки “Ваги пересувні автомобільні CHEKLODE FREEWEIGH” зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки під номером У 2570-07 (а.с.64).
Отже, станом на 06.08.2021 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) засіб вимірювальної техніки відповідав загальним технічним вимогами державних стандартів.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що факт перевищення транспортним засобом позивача вагових параметрів на другу одиночну вісь підтверджується єдиним наданим сторонами талоном (чеком) зважування №07217 від 06.08.2021. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження своїх доводів щодо проведення трьох зважувань під час здійснення габаритно-вагового контролю чи несправності приладу такого зважування.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в жодному документі, складеному 06.08.2021 за результатами габаритно-вагового контролю: довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, водій ОСОБА_2 , підписуючи кожен з них, не написав будь-яких заперечень, незгоди чи то навіть відмови від їх підписання через недостовірність відомостей, внесених до них.
Отже, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом позивача габаритно-вагових норм, апеляційний суд приходить до висновку, що підприємець як перевізник має нести відповідальність за таке порушення.
Щодо посилань позивача на недотримання відповідачем порядку повідомлення про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, суд зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року у справі № 820/4810/17.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.
Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Придністровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки задовольнити.
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року у справі № 500/7108/21 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Т. В. Онишкевич 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Повне судове рішення складено 20.05.2022 року