ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року 
м. Черкаси

Справа № 707/1554/21		
Провадження № 22-ц/821/120/22		
Категорія: 310010000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 

розглянувши в порядку спрощеного провадження  апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року (ухваленого під головуванням судді Тептюка Є.П. в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області )у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

13 липня 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської областіз позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов обґрунтований тим, що 16 вересня 2015 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований в Законодавчому суді Дубаї.
Від даного шлюбу у сторін народились діти: син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивачка зазначає, що їхні шлюбні стосунки із відповідачем погіршилися, між сторонами відсутні порозуміння та повага.
Вказує, що шлюб між ними носить формальний характер, кожен із них веде окреме господарство.
Оскільки передумови для збереження сім`ї відсутні,  ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області із відповідним позовом тапросила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем  ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу залишивши за позивачкою дошлюбне прізвище – ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року позов задоволено.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16 вересня 2015 року, що відповідає середі, 2 числа Зуль-хіджи 1436 року по літочисленню Хіджре, в законодавчому суді Дубаї – розірвано.
Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що оскільки подружні відносини між сторонами не підтримуються, носять суто формальний характер, збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому є підстави для його розірвання. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 19 листопада 2021 року,  ОСОБА_2 , вважаючи оскаржуване рішення таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні судом обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення позову, просив скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року та прийняти нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано, що заявлені вимоги із зазначених позивачкою підстав не відповідають дійсності. Розриваючи шлюб між подружжям, суд прийшов до невірного висновку про відсутність підстав для поновлення подружніх стосунків між сторонами. 
Також, судом першої інстанції не надано строк для примирення подружжя з метою збереження сім`ї, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Крім того, вказує  ОСОБА_2 , розірвання шлюбу з позивачкою не відповідає його інтересам, як одного із подружжя.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб №1968/М/2015, 16 вересня 2015 року, що відповідає середі, 2 числа Зуль-хіджи 1436 року по літочисленню Хіджре, в законодавчому суді Дубаї був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ( а.с. 5-6, 8) Після реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала. 
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11) та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 9)
Позиція Черкаського апеляційного суду
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга  ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).
Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що їхнє з чоловіком спільне життя не склалось, примирення із відповідачем вона не бажає, а подальше збереження сім`ї вважає неможливим, оскільки сторони фактично припинили подружні та сімейні стосунки і шлюб між ними носить виключно формальний характер.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не застосував відповідно до статті 111 СК України заходи до примирення подружжя апеляційний суд відхиляє, як безпідставні. 
Згідно зі статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 643/5316/18.
Проте, враховуючи позицію відповідача, який при розгляді справи в суді апеляційної інстанції наполягав на наданні строку для примирення подружжя, згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 20 січня 2022 року було частково задоволено заяву  ОСОБА_2 і надано сторонам строк для примирення подружжя тривалістю три місяці. 
Наданий термін нічого не змінив в стосунках подружжя. До моменту розгляду апеляційної скарги в судовому засіданні 15 червня 2022 року сторони своєї позиції стосовно необхідності припинення шлюбних відносин не змінили, із будь-якими заявами на адресу апеляційного суду не звернулися.
Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 у апеляційній скарзі не навів обґрунтованих мотивів, які б свідчили про неправильність висновків суду щодо наявності підстав для розірвання шлюбу, зокрема доказів, які б свідчили про помилковість його висновку щодо неможливості збереження шлюбу.
Судом встановлено, що протягом тривалого часу сторони спільно не проживають, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні стосунки не відновили і такого бажання позивачка не висловила, а відтак, перебування позивачки в шлюбі з відповідачем порушує її права та впливає на її інтереси.
Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, суперечить правам та інтересам ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (ст.51 Конституції України), дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу, що відповідає вимогам ст.ст. 24, 56 СК України.
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону.
Подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а відмова суду у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування  ОСОБА_1 до шлюбу проти її волі.
Таким чином, оцінивши наявні по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову  ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
У відповідності до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
Інші доводи, наведені  ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 
Вирішуючи спір між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим колегія суддів не знаходить підстав для зміни або скасування постановленого судом першої інстанції рішення за наведених в апеляційній скарзі підстав.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                                                                          О.В. Карпенко

Судді                                                                         Л.І. Василенко

                                                                       В.Г. Бородійчук

( текст постанови суду складено 16 червня 2022 року)