Справа № 379/1070/21                                                                Головуючий в суді І інстанції - Зінкін В.І.
Провадження № 33/824/1199/2022                                             Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

11 травня  2022 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ткаченка С.О. на постанову судді Таращанського районного суду Київської області   від 07 лютого 2022 року,  
в с т а н о в и в:
Постановою судді Таращанського районного суду Київської області   від 07 лютого 2022  року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 21 жовтня 2021 року об 11 годині 40 хвилин, в с. Лісовичі, по вулиці Моложідній, 15, керував не зареєстрованим моторолером Honda Dioз ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнина рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.  
У апеляційній скарзі захисника Ткаченко С.О. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, захисником  указано про численні порушення, допущенні працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне порушення. Зокрема, такі порушення, на переконання апелянта, проявились в тому, що в  протоколі  про адміністративне правопорушення не зазначено про те, який саме огляд пропонувався для проходження ОСОБА_1 , як і не зазначено яким саме газоаналізатором «Drager» останньому було запропоновано пройти такий огляд. Наведені обставини, на думку захисника, указують про те, що суд першої інстанції був позбавлений можливості надати оцінку правомірності використання працівникам поліції того чи іншого приладу «Drager». Поряд з цим, апелянтом зазначено про те, що наявний в матеріалах провадження відеозапис події містить розбіжності з дійсною датою події, а також на ньому зафіксована вимога працівників поліції про проходження ОСОБА_1 освідування, що не передбачено КУпАП. З - поміж іншого захисником також звернуто увагу про незалучення працівниками поліції двох свідків, наявність яких є обов`язковою у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а також не надання ОСОБА_1 працівниками поліції  направлення на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я. За наведених обставин, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1   
ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Ткаченко С.О. до суду апеляційної інстанції не з`явились, були повідомлені про дату та час розгляду справи, до суду від захисника Ткаченка С.О. надійшла заява, в якій він подану апеляційну скаргу підтримав, та просив її задовольнити, також просив  проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.
   Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1   у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 21.10.2021, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій ОСОБА_1   відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення та відповідно до яких він не заперечував факту вживання алкоголю та підтвердив ту обставину, що він відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, іншими доказами.
Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги в частині порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються як на вимогах нормативних документів, так і на матеріалах справи. Сама процедура пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови   ОСОБА_1   від проходження такого огляду була проведена у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП. Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1  була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, відповідно до положень п.2.5 ПДР України проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія незалежно від наявності будь-яких чинників чи факторів.
Не ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про допущені працівниками поліції порушення, які, на переконання апелянта, проявились у відсутності свідків, присутність яких, у випадку відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, є обов`язковою.
Суд звертає увагу, що до матеріалів справи долучений відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, який є належним та допустимим доказом, оскільки на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, присутність свідків не є обов`язковою, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованого визнання у якості доказу відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського є не обґрунтованими. Так, на даному відеозаписі об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винності ОСОБА_1 у його вчиненні. Із цього відеозапису вбачається те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і що саме на стан алкогольного сп`яніння йому було запропоновано пройти огляд.
Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1   від проходження огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого  або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.
Доводи апеляційної скарги щодо наявності розбіжностей та порушень, які були допущені працівниками поліції при оформленні адміністративного матеріалу, не спростовують правильності висновків судді місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи викладене, постанова судді Таращанського районного суду Київської області   від 07 лютого 2022 року щодо  ОСОБА_1    відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка С.О. залишити без задоволення.
Постанову судді Таращанського районного суду Київської області   від 07 лютого 2022 року щодо ОСОБА_1   залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                       О.П. Свінціцька