ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/15294/21                                                                       Суддя першої інстанції: Брагіна О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді           - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Глущенко Я.Б. та Собківа Я.М.,
          при секретарі                    - Ткаченко В.В., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Калинівської селищної ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням вимог уточненої позовної заяви від 13.12.2021 року просив:
- визнати протиправними дії «бездіяльність» Калинівської селищної ради (код ЄДРПОУ 43508934) яка пов`язана із здійсненням управлінських функцій при вчиненні дій/прийнятті рішення, та наявності факту протиправної поведінки службових осіб відповідача до яких відноситься голова селищної ради ОСОБА_2 , перший заступник селищного голови ОСОБА_5, голова земельної комісії ОСОБА_3 які не проводили належну роботу у відповідності земельного законодавства України, що регулював земельні правовідносини в громаді, і в першу чергу Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІП, не оцінювали порушення Закону України «Про бджільництво», в частинні не сприяння по збереженню генотипів бджіл, та регулювання відносин щодо розведення Позивачем бджіл, і не вживали заходи по використанню та охороні бджіл, що в результаті привело до прийняття протиправного рішення сьомої сесії VIII скликання від 05 серпня 2021р. № 161-07-УШ яким було відмовлено Позивачу в безоплатному наданні у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення Фермерського господарства по бджільництву, та ухвалити рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову Позивача;
- скасувати рішення сьомої сесії VIII скликання № 161-07-УШ від 05 серпня 2021 року Калинівської селищної ради (Відповідача) про відмову Позивачу на безоплатне надання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства по ни, так як у Відповідача не було права приймати рішення про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою Позивачу після спливу встановленого законом місячного строку з дня реєстрації клопотання Позивача і яке прийняте з порушенням норм Земельного кодексу України, та не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним; 
- зобов`язати відповідача надати дозвіл Позивачу на розробку проекту землеустрою щодо безоплатного надання у власність земельної ділянки із земель запасу державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства по бджільництву, зважаючи на те, що своїм зверненням від 17.06.2021 року до Відповідача Позивач намагався усунути перешкоду у реалізації його Конституційного права, однак із за бездіяльності Відповідача Позивачу не вдалося;
- у відповідності пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визнати протиправними дії «бездіяльність» Калинівської селищної ради (код ЄДРПОУ 43508934), яка пов`язана із здійсненням управлінських функцій при вчиненні дій/прийнятті рішення, та наявності факту протиправної поведінки Відповідача при ухваленні протиправного рішення сьомої сесії VIII скликання № 161-07-VIII від 05 серпня 2021 року, після спливу місячного строку, так як пропуск цього строку сам по собі свідчить про протиправність ухваленого рішення;
- зобов`язати Відповідача припинити умисно створену загрозу життю і здоров`ю Позивача, з боку суміжних землекористувачів поряд з арендованою Позивачем земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , на території Варовичської сільської ради, які умисно створили загрозу життю, здоров`ю Позивача, та розповсюджували неправдиву і недостовірну інформацію (наклепи) відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважаються недостовірною й є такою, що порочать честь і гідність Позивача серед односельчан громади, про напади пчіл Позивача на людей громади, й за своїм змістом і формою порочили честь ї гідність Позивача та носили образливий характер для Позивача, так як в період конфлікту інтересів в громаді знаходилась кочівна пасіка Позивача;
- у відповідності зі статтею 1 Закону України від 01.12.1994 № 266/94- ВР, ст. 23 ЦК України зобов`язати Калинівську селищну раду (код ЄДРПОУ 43508934) відшкодувати моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн., завдану Позивачу внаслідок дії «бездіяльність» Відповідача, яка пов`язана із здійсненням управлінських функцій органами державної влади і місцевого самоврядування за рахунок Держави, та у відповідності вимог пункту 1 статті 276 Цивільного кодексу України вчинити необхідні дії для негайного поновлення порушених Конституційних прав та інтересів Позивача якому завдано збитків у результаті порушення його цивільного права. Збитками є втрати, які Позивач зазнав у зв`язку з витратами, які мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
- у відповідності вимог ст. 417 ЦПК України, та ч. 2, ч. З ст. 125 Кримінального кодексу України вирішити питання про вид та міру адміністративного покарання правопорушників суміжних землекористувачів порад з арендованою Позивачем земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , на території Варовичської сільської ради, а також визнати їх винними у наклепі і образі Позивача, при цьому врахувати вимоги ст. 39 Кримінального кодексу України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. N 22( V0022700-95 ) "Про практику призначення судами кримінального покарання", та постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 р. N6 "Про практику призначення судами України мір кримінального покарання", зважаючи на те. що суд має право за вимогами ч. 2, ч. З ст. 125 Кримінального кодексу України порушити кримінальну справу проти порушників які розповсюджували наклеп і без позову Позивача, або може накласти на них штраф у порядку і розмірі, передбачених ст.417 ЦПК України.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Не погоджуючись з вказаною вище ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції: 
- скасувати рішення судді Київського окружного адміністративного суду Брагіної О.Є. від 17.12.2021 року у страві № 320/15294/21, про повернення адміністративного позову апелянту і направити справу на новий судовий розгляд до Київського окружного адміністративного, так як суддя ОСОБА_4 перевищила свої дискреційні повноваження владою, порушила норми процесуального права, суд не дослідив зібрані у справі докази що в свою чергу унеможливило встановлення фактичних обставин, які мали значення для правильного вирішення справи № 320/15294/21, оскільки обмежуючим фактором для ухвалення рішення був Основний Закон України який забороняв порушувати Конституційні права Апелянта, що неминуче привело до факту недовіри до держави (службовий злочин), а також показує на не законність і на не справедливість судового рішення, з огляду на те, що одним із видів протиправної діяльності є принцип настання мовчазної згоди судді ОСОБА_4 , яка за своїм внутрішнім переконанням з порушенням вимог КАС України, не забезпечила правову гарантію Держави передбачену частиною 1 ст. 2 КАС України по захисту «...прав, свобод та інтересів фізичних, юридичних осіб... , що регулював процес судочинства, тим самим суд узаконив протиправну діяльність органів державної влади (бездіяльність) Відповідача, а наслідком цього являється ухвалене не правосудне рішення від 17.12.2021 року без оцінки заподіяної немайнової шкоди Апелянту, порушених Конституційних прав, не усунення загрози життю, ушкодження здоров`я Апелянту;
- визнати процесуальну протиправну бездіяльність судді Київського окружного адміністративного суду Брагіної О.Є, а саме - свідоме не виконання нею своїх обов`язків, як державного службовця і головуючого судді у судовому процесі по справі № 320/15294/21 від 01 грудня 2021 року, та 17.12.2021 року яка не забезпечила належний розгляд нової редакції адміністративного позову від 13.12.2021 року по справі № 320/15294/21 Апелянта не припинила вичерпні правопорушення і «бездіяльність» Відповідача по вирішенню справи по сутті, не надала належну оцінку зазначеним в адміністративному позові Апелянта правопорушенням скоєним Відповідачем, що засвідчують факти сприяння безкарному скоєнню правопорушень посадовими особами Відповідача, та в цілому перешкоджає ефективності дослідження справи у відповідності ЦПК України, а також такими діями, суддя Брагіна О.Є. протиправно лишила Конституційного права Апелянта на об`єктивність та законність судової процедури, а також, позбавила законного Конституційного права Апелянта у відповідності Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-ІІІ, Закону України «Про бджільництво» отримати безоплатно у власність земельну ділянку із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства по бджільництву, та порушила», вимоги Закону України «Про запобігання корупції» № 1975, а саме: ст. 42 Компетентність і ефективність цього Закону, яка вимагала від судді ОСОБА_4 сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконувати службові повноваження та професійні обов`язки, приймати рішення, та не допускати зловживань по неефективному використанню державних функцій;
- визнати протиправними дії «бездіяльність» службових осіб Калинівської селищної ради код ЄДРЇІОУ 43508934), яка пов`язана із здійсненням управлінських функцій при вчиненні дій/прийнятті рішення і які не проводили належну роботу у відповідності земельного Законодавства України, що регулював земельні правовідносини в громаді, і в першу чергу Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року № 2768-Ш, не оцінювали порушення Закону України «Про бджільництво», в частинні не сприяння по збереженню генотипів бджіл, га регулювання відносин щодо інноваційного розведення Апелянтом бджіл, і не вживали заходи по використанню та охороні бджіл, а тому прийняте протиправне рішення сьомої сесії VIII скликання від 05 серпня 2021р. № 161-07-VIII про відмову Апелянту безоплатного надання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства по бджільництву з одночасним рішенням по переводу і віднесенням земель запасу комунальної власності Калинівської селищної ради в земельні ділянки, передбачені для відведення у власність обраним по корупційній схемі громадянам громади ( додаток №1), що в результаті привело до грубого порушення Конституційних прав Апелянта та інтересів передбачених Конституцією України, та заподіяло Апелянту немайнову шкоду у сумі 100 000,00 грн., яку Апелянт просить стягнути з Відповідача;
- зобов`язати Відповідача припинити умисно створену загрозу життю і здоров`ю Апелянта з боку суміжних землекористувачів поряд з орендованою земельною ділянкою на території Варовичської сільської ради, які умисно створили загрозу життю і здоров`я) Апелянта та розповсюджували неправдиву інформацію (наклепи) серед односельчан -громадян, про напади бджіл Апелянта на людей, а за своїм змістом порочили честь і гідність Апелянта та носили образливий характер для Апелянта, так як в період конфлікту інтересів в громаді знаходилась кочівна пасіка Апелянта;
- визнати факт прямої дискримінації (рішення, дії, бездіяльність Відповідача (як представника органів державної влади), що привели до випадку, коли інваліда війни III групи Апелянта позбавили Конституційного права на безоплатне надання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення Фермерського господарства по бджільництву, та перевірити причини скоєння Відповідачем протиправних дій, чи прийняті (вчинені) вони:
- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
- безсторонньо (неупередженої);
- добросовісно;
- розсудливо;
- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;
- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів інваліда і його цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу від Калинівської селищної ради д осуду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, приймаючи рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року про залишення позовної заяви без руху та не викладено зміст дій відповідачів, не описано, у чому полягало порушення його прав, не сформульовано наслідки, які, з його погляду, настали внаслідок дій відповідачів, не пояснено, яким чином і чому дії відповідачів зачіпають його права чи інтереси, тобто нарівні усвідомлення викладу змісту обставин, вони не є достатніми та зрозумілими щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних.
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Колегією суддів враховано, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та зазначено про необхідність усунення недоліків шляхом подання позовної заяви у новій редакції із зазначенням у ній: 
- РНКПО позивача; 
          - змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує ці вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
          - викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 
          - зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; 
          - зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 
          - у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 
          - надання власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;
          - крім того, в оновленій позовній заяві ОСОБА_1 необхідно конкретизувати вимоги п.1 прохальної частини позову, зазначивши прізвища, ім`я та по-батькові службових осіб, їх посади, РНКПО, поштові адреси та засоби зв`язку, які не провели належної роботи у відповідності до земельного законодавства України, що регулює земельні відносини в громаді, і в першу чергу Земельного кодексу України та не оцінили порушення Закону України "Про бджільництво" в частині несприяння по збереженню генотипів бджіл та регулювання відносин щодо розведення бджіл позивачем, не вживали заходів по використанню та охороні бджіл, що в результаті призвело до прийняття протиправного рішення сьомої сесії Калинівської селищної ради; 
          - надати змістовний виклад дій, які призвели до порушення прав, свобод та інтересів заявника та конкретизувати, в чому такі дії виявились, а також пов`язаність таких дій з прийняттям оспорюваного рішення; 
          - викласти обставини створення рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача загрози життю і здоров`ю заявника; 
          - конкретизувати вимоги п. 4-5 прохальної частини позовної заяви, вказавши в чому виявилась бездіяльність Калинівської селищної ради з посиланням на докази, якими ця обставина обґрунтовується;
          - в порушення вимог п.п. 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 160 КАС України, позовна заява не містить зазначення ціни позову, обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються (відносно моральної шкоди); викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в цій частині; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (спричинення моральної шкоди) поміж іншого, позовна заява повинна містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні розрахунки та документи, зокрема, що підтверджують наявність моральної шкоди та докази причино-наслідкового зв`язку між психологічним станом позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, зокрема, докази погіршення фізичного та душевного здоров`я, втрати ділової активності, спокою та рівноваги, тощо;
          - за приписами ч.4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), відтак, ОСОБА_1 необхідно надати суду заяву та повний перелік документів, які були подані ним разом із заявою до Калинівської селищної ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність із зазначенням місця розташування земельної ділянки, її кадастрового номеру та технічної документації на цю ділянку. 
Крім того, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року було відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради в частині вимог пунктів 5- 7 прохальної частини позовної заяви, а саме: 
- зобов`язати відповідача припинити умисно створену загрозу життю і здоров`ю позивача з боку суміжних землекористувачів поряд з орендованою земельною ділянкою по АДРЕСА_1 на території Варовичської сільської ради, які умисно створили загрозу життю і здоров`ю позивача та розповсюджували неправдиву інформацію серед односельчан -громадян, про напади пчіл позивача на людей, а за своїм змістом порочили честь і гідність заявника та носили образливий характер для позивача, так як в період конфлікту інтересів в громаді знаходилась кочівна пасіка позивача;
          - зобов`язати відповідача у відповідності до ст.1 Закону України №266/94 "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" відшкодувати позивачу моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., завдану внаслідок бездіяльності органів державної влади і місцевого самоврядування та, у відповідності до ч.1 ст.276 ЦПК України вчинити необхідні дії для негайного поновлення порушених конституційних прав; 
          - у відповідності до ч.2-3 ст. 125 Кримінального кодексу України вирішити питання про вид та міру покарання правопорушників суміжних земельних ділянок поряд з орендованою земельною ділянкою позивача, а також визнати їх винними у наклепі і образі позивача, при цьому врахувати вимоги ст. 39 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання", а також суд має право за вимогами ч.2-3 ст.125 КК України порушити кримінальну справу проти порушників, які розповсюджували наклеп і без позову позивача, або може накласти на них штраф у порядку і розмірі, передбачених ст.417 ЦПК України.
Відповідно до матеріалів справи, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження позивачем не оскаржена, а отже набрала законної сили.
Разом з тим, 13 грудня 2021 року ОСОБА_1 подано нову редакцію адміністративного позову, в якому, як зазначено вище, позивачем в значній мірі було продубльовано вимоги позову, який було залишено без руху, зокрема і в частині позовних вимог, відносно яких ухвалою суду, що набрала законної сили, було відмовлено у відкритті провадження у справі.
Також, колегією суддів враховано, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в частині зазначення прізвищ, імен та по-батькові службових осіб, їх посад, РНКПО, поштових адрес та засобів зв`язку, які не провели належної роботи у відповідності до земельного законодавства України, що регулює земельні відносини в громаді, і в першу чергу Земельного кодексу України, не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, не надано змістовного викладу дій, які призвели до порушення прав, свобод та інтересів заявника та не конкретизовано, в чому такі дії виявились, а також пов`язаність таких дій з прийняттям оспорюваного рішення; не викладено обставин створення рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача загрози життю і здоров`ю заявника; не конкретизовано вимоги п. 4-5 прохальної частини позовної заяви, вказавши в чому виявилась бездіяльність Калинівської селищної ради з посиланням на докази, якими ця обставина обґрунтовується тощо, позивачем продубльовано позовні вимоги, відносно яких відмовлено у відкритті провадження, отже, колегія суддів прийшла до висновку, що ОСОБА_1 дійсно не було усунуто недоліки позовної заяви, яку було залишено без руху, а тому судом першої інстанції вірно постановлено ухвалу про повернення позовної заяви. 
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін. 
Керуючись ст.ст. 238, 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-  
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий  суддя                                                                      О.Є.Пилипенко 

Судді                                                                                            Я.Б.Глущенко        

                                                                                           Я.М.Собків       

Постанова складена в повному обсязі 19 липня 2022 року.