УХВАЛА

16 серпня 2022 року 

м. Київ

cправа №  920/1475/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова   Є.   В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю., 
розглядаючи матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 (колегія суддів: Куксов В. В., Яковлєв М. Л., Шаптала Є. Ю.) у справі 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" про стягнення 1 407 326,57 доларів США, 
ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 17.03.2011 № 427 у розмірі 1 407 326,57 доларів США шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки.
29.03.2016 Господарський суд Сумської області ухвалив рішення про відмову у задоволенні цього позову.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" оскаржило це судове рішення до Північного апеляційного господарського суду. Посилалось на те, що ним з фізичною особою-вкладником укладався договір про відступлення права вимоги за депозитним договором "До запитання" від 24.03.2015 № 334836 та договором банківського вкладу "Сім днів" від 02.04.2015 № 336367, укладеними між фізичною особою-вкладником та Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк". Відповідно до договору відступлення первісний кредитор (фізична особа-вкладник) передав новому кредитору (Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна") своє право вимоги за депозитним договором та договором банківського вкладу, а останній набув право вимоги до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" за цими договорами. Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" вважало, що судове рішення у цій справі про відмову банку у позові про стягнення заборгованості негативно впливає на фінансово-майновий стан його ліквідаційної маси і на його права та законні інтереси, які пов`язані з його правом як кредитора отримати грошові кошти за вкладом.
22.06.2022 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, повний текст якої складено 04.07.2022, про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішення суду першої інстанції саме по собі не вирішує питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, не створює для нього жодних прав та/чи обов`язків та не зачіпає їх, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" не є суб`єктом оскарження відповідно до статті 254 ГПК України. 
25.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на цю ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022, оскільки вважає, що рішення у цій справі про відмову Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" у задоволенні позову про стягнення заборгованості негативно впливає на фінансово-майновий стан його ліквідаційної маси і на його права та законні інтереси, які пов`язані з його правом як кредитора отримати грошові кошти за вкладом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського   Г.   М., Уркевича В. Ю. 
Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.
Предметом позовних вимог у цій справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" на користь Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 17.03.2011 № 427 у розмірі 1   407   326,57 доларів США шляхом визнання за останнім права власності на предмет іпотеки, що перебуває у нього в іпотеці відповідно до іпотечного договору. На обґрунтування цих позовних вимог Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" посилалося на те, що відповідач несвоєчасно та неповністю здійснює повернення кредитних коштів і не сплачує процентів за користування ними.
Утім, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на недоведення Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" обставин щодо наявності у нього права на звернення стягнення на предмет іпотеки внаслідок відсутності заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармхім" перед ним по основному зобов`язанню за договором про відкриття кредитної лінії від 17.03.2011 № 427. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржуване судове рішення не було прийнято про права, інтереси та/або обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна". Тому дійшов висновку, що така особа не має права на апеляційне оскарження цього судового рішення. 
При цьому, перевіряючи доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", цей суд вказав на те, що це товариство як вкладник банку не було учасником цієї справи і не мало жодного процесуального статусу на час ухвалення оскаржуваного рішення. Тому під час розгляду справи суд першої інстанції не залучив його до участі у ній, оскільки предмет і підстави позову не стосуються прав, інтересів та обов`язків вкладників Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк".
До того ж суд наголосив на тому, що кредитори Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" не мають безпосереднього відношення до договірних правовідносин між ним та його боржниками за кредитними та/або іпотечними договорами. Відповідно рішення у справах про стягнення Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" заборгованості за кредитними та/або іпотечними договорами не впливає на права, інтереси чи обов`язки його кредиторів. Вкладники та інші кредитори Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" не мають права вимоги до його боржників і не можуть розглядатися як особи, яким заподіяно збитки боржниками, які не сплатили заборгованість Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" (у цьому випадку судом першої інстанції встановлено відсутність заборгованості), у тому числі за вимогами із заподіяння Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" збитків. Право вимоги до боржників Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк", у тому числі про повернення кредитів, стягнення процентів, відшкодування шкоди, завданої банку (зокрема, збитків), належить Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк", а не його кредиторам, а несплата Публічному акціонерному товариству "Український професійний банк" коштів його боржниками не може розцінюватися як завдання шкоди його кредиторам. Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.
Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 254 цього ж Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Тобто цією нормою визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову. Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.
Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.
Рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Натомість, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" не вирішувалися, оскільки обов`язковою умовою здійснення захисту прав та інтересів судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду, проте, спір про стягнення Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" заборгованості за кредитним та/або іпотечним договорами не може впливати на права, інтереси та (або) обов`язки вкладників та інших його кредиторів, а тому вони не наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення у таких спорах.
Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.
Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 цього ж Кодексу суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, якщо встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. 
Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції не створювало для Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, не породжувало для нього будь-яких обов`язків, а також його ні мотивувальна, ні резолютивна частини не містили вирішення питання про права і обов`язки скаржника, то колегія суддів вважає правильними висновки Північного апеляційного господарського суду про закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою, оскільки така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.
Крім того, доводи касаційної скарги, які стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанцій, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими або додаткової перевірки доказів у справі, не можуть бути враховані судом касаційної інстанції, з огляду на межі, визначені частиною другою статті 300 ГПК України.
Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на конкретні обставини справи, колегія суддів вважає необґрунтованою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", оскільки застосування судом апеляційної інстанції пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення. Тому у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про закриття апеляційного провадження слід відмовити.
Керуючись статтями 234, 235, 287, 290, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.          Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 у справі № 920/1475/15.
2.           Копію ухвали надіслати учасникам справи.
3.          Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "Інвестиційна", а її копію залишити у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський

Суддя                                                                                                    В. Ю. Уркевич