Справа № 303/6832/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        06 липня 2022 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді: Собослой Г.Г.,
суддів: Кондор Р.Ю., Готра Т.Ю., 
з участю секретаря: Жганич К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АТ «Таскомбанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2021 року у справі № 303/683/20 (Головуючий: Кость В.В.), - 

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року АТ «Таскомбанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки від 06 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л., зареєстрованого в реєстрі за № 3007, а саме на домоволодіння до складу якого входить : житловий будинок площею 164,80 кв.м., житловою площею 89,40 м.кв., крім того балкон 0,80 м.кв., лоджія 7,00 м.кв., підвал 67,60 м.кв., споруди літери «1-2» за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить відповідачу, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 06 червня 2008 року № KF49826 в розмірі 201 709,09 доларів США + 9858,00 грн, з яких: заборгованість по кредиту – 113468,00 доларів США; заборгованість по процентам – 88 241,09 доларів США, витрат за претензійно-позовну роботу – 9858,00 грн.; передачу в управління предмету іпотеки, а саме: Домоволодіння на період його реалізації, шляхом забезпечення вільного доступу до предмет іпотеки, надання з метою отримання доходів від управління предметом іпотеки права укладати і припиняти будь-які угоди відносно предмета іпотеки, за виключенням тих, які передбачають його відчуження; виселення відповідача та інших мешканців із домоволодіння.
Позовні вимоги мотивовано тим, що в процесі цивільно-правової реалізації укладених між сторонами договору кредиту та іпотечного договору, зобов`язання відповідача ОСОБА_2 перед банківською установою зі сплати кредиту та інших нарахувань залишилися невиконаними, тому з метою захисту порушених прав позивача мають бути задоволенні вимоги на предмет позову.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 526, 530, 590, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 23, 33, 34, 38, 39 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги.
Рішеням Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2021 року у задоволенні позовних вимог АТ «Таскомбанк» відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду АТ «Таскомбанк» подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки судом не надано належної оцінки зібраним доказам, не враховано висновків Верховного Суду, неповно досліджені обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і суд не встановив, що після пред`явлення банком позовів до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, позовна давність у порядку ст. 264 ЦК україни неодноразово переривалась і цей строк починається заново на усі належні банку права.
Заслухавши пояснення представника АТ "Таскомбанк" Баняс В.В., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_1 – адвоката Гриньо Д.Д., який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.
Встановлено, що 06 червня 2008 року між ВАТ «Електрон Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KF 49826, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 115 000,00 доларів США на придбання нерухомого майна строком на 15 років та кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 3 червня 2033 року.
З метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором між банком та позичальником 06.06.2008 року був укладений іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 3008, на підставі якого відповідач надав в іпотеку банку предмет іпотеки, а саме домоволодіння, до складу якого вжодить: житловий будинок площею 164.80 кв.м, житловою площею 89.40 кв.м. із надвірними спорудами.
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 березня 2011 року у справі № 2-548/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1292541,72 грн.
28 березня 2012 року ПАТ «Фольксбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки і заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 травня 2012 року звернуто стягнення на спірне домоволодіння, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» у розмірі 156 241,12 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 28 березня 2012 року становить 1 252 733,71 грн..
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.04.2016 року № 56905442 вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу будинку з розстрочкою платежу від 22.06.2021 року, по реєстру № 372 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на домоволодіння.
Таким чином, у період відсутності в Державному реєстрі іпотек запису про обтяження права власності на спірне домоволодіння та земельну ділянку право власності на вказані об`єкти було зареєстровано за ОСОБА_1 ..
Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Закон України «Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).
Одним із способів задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення (стаття 39 Закону) є реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 закону).
У зв`язку з переходом до ОСОБА_1 права власності на спірне домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2011 року, до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення статті 23 Закону України «Про іпотеку», згідно з приписами якої у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Із клопотання адвоката Гриньо Д.Д., який представляє інтереси ОСОБА_1 про надання доказів матеріалів справи суду по предмету спору вбачається, що на виконання рішення Мукачівського районного суду від 07 травня 2012 року, яке набрало законної сили – 29 травня 2012 року видано 19 червня 2012 виконавчий лист про звернення стягнення на вищезазначений спірний житловий будинок.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року замінено сторону (позивача, стягувача) у справі ПАТ «Фольксбанк» на АТ «Таскомбанк» у виконавчому листі № 0707/3569/12, 2/0707/1460/2012 виданому 19.06.2012 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про звернення стягнення на житловий будинок, загальною площею 164,80 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за ціною встановленою в порядку предедбаченому Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог ПАТ «Фольксбанк» у розмірі 156 241,12 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.03.2012 року становить 1252733,70 грн. та стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фольксбанк» 3219 грн. судового збору.
Про заміну сторони-боржника у даному виконавчому провадженні АТ «Таскомбанк» не заявляв.
Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, і заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 липня 2017 року та постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 19 грудня 2017 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «ВіЕсБанк» до ОСОБА_1 , третя особа – ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
При постановленні рішення, суд першої інстанції зазначав, що звернувшись 28.03.2012 року з позовом до ОСОБА_2 ПАТ «Фольксбанк» перервав строк позовної давності на вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки і банківська установа вправі була реалізувати своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки протягом 3 років з настанням дати (28.03.2015 року включно).
Разом з тим, ПАТ «ВіЕс Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки лише 20.05.2016 року, а з даним позовом звернувся до суду лише 13.11.2020 року, внаслідок чого пропустив строк позовної давності і у даному випадку у позові слід відмовити із спливом строків позовної давності.
Судова колегія не може погодитися із даним висновком суду із наступних підстав.
Право звернення стягнення на предмет іпотеки по спірному домоволодінню ПАТ «Фольксбанк» реалізував 28.03.2012 року звернувшись із таким позовом до суду і заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07 травня 2012 року позовні вимоги були задоволені і дане рішення суду не виконане.
У зв`язку з переходом права власності до ОСОБА_1 на спірне домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу від 22 червня 2019 року для нього іпотека є дійсною, як набувача цього нерухомого майна відповідно до приписів ст. 23 Закону України «Про іпотеку».
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26 грудня 2018 року змінено стягувача у справі ПАТ «Фольксбанк» на АТ «Таскомбанк» і про заміну боржника у даному виконавчому провадженні із ОСОБА_2 на ОСОБА_1 банківською установою не заявлялось і фактично повинно вирішуватися питання по виконанню судового рішення від 07 травня 2012 року, а не шляхом пред`явлення повторного позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і з ухваленням нового рішення у відповідності до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, яким у позові АТ «Таскомбанк» слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованості із вищезазначених підстав.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» задовольнити частково.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 17 серпня 2021 року скасувати.
У позові АТ «Таскомбанк» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено – 13 липня 2022 року.

Головуючий:        (підпис)
Судді:                            (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Закарпатського 
апеляційного суду Г.Г. Собослой