ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2022 року 
м. Київ
справа №362/1209/17
адміністративне провадження № К/9901/35238/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М., 
розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2017 (суддя Лебідь-Гавенко Г.М.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2017 (Аліменко В.А., Карпушова О.В., Кучма А.Ю.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - 
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати відмову Васильківського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Київської області (надалі по тексту - відповідач) у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років - протиправною, зобов`язати відповідача призначити та виплачувати з 08.12.2015 року пенсію із зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій на 10 років згідно п. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серії НОМЕР_1 , виданого 04.01.2001 (повторно) Київською обладміністрацією позивач  є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2.
Відповідно до наказу №287 від 01.01.1986 по Яготинському автопідприємству 11030 водій грузової колони ОСОБА_1 з 14.10.1986 по 13.11.1986 терміном на 30 діб працював по ліквідації на ЧАЕС. Позивач виконував роботи 14.10., 15.10.-5.11.1986 року в смт. Полісся по вивозу забрудненого ґрунту та матеріалів до місць захоронення, 5-6 рейсів в день; 6.11-10.11.1986 року с. Тараси, Поліського району, ті ж самі роботи; 11.11.-12.11.1986 року м. Припять, промзона - транспортне забезпечення підрозділів ЦО по дезактивації підприємства - дезактивація автомобіля та ремонт автомобіля, що підтверджується Маршрутним листом штабу цивільної оборони Київської області смт. Полісся про виконання позивачем робіт як водія автомобіля - самоскида ГАЗ-САЗ-535.
Відповідно до рішення Васильківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 10.05.2016 №2434/04 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, оскільки робота в зоні відчуження не підтверджена жодними первинними документами, право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 10 років згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відсутнє.
За результатом розгляду скарги позивача Головним управлінням пенсійного фонду України у Київській області рішення відповідача залишено без змін, роз`яснено про право на його оскарження.
Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2017 у справі №362/1209/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним рішення Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області №2434/04 від 10.05.2016 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році 2 категорії, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій на 10 років. 
Зобов`язано Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити  позивачу пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році 2 категорії, у відповідності до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій на 5 років, з 11.02.2016.
При цьому, суд першої інстанції, покликаючись на встановлені докази, встановив, що позивач в період з 01.07.1986 по 31.12.1986 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо  в зоні відчуження 30 календарних днів. 
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 апеляційну скаргу Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області - залишено  без задоволення. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2017 скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнано протиправним рішення Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області № 2434/04 від 10.05.2016 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році 2 категорії, у відповідності до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій на 10 років. 
Зобов`язано Васильківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області призначити позивачу пенсію за віком, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році 2 категорії, у відповідності до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку встановленого для одержання державних пенсій на 10 років, починаючи з 11.02.2016.
Колегія суддів дійшла до висновку, що позивач має право на зменшення пенсійного віку саме на десять років, оскільки працював у зоні відчуження в період з 01.07.1986 по 31.12.1986 більше п`яти днів.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обгрунтування касаційної скарги відповідач покликається на те, що судами було проігноровано, що ОСОБА_1 був відряджений до зони безумовного (обов`язкового) відселення, а не до зони відчуження, що в свою чергу свідчить про те, що робота по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у вказаних населених пунктах не дає право на достроковий вихід на пенсію. Беручи до уваги копію аркуша з книги по нарахуванню заробітної плати за листопад 1986 можна встановити, що позивачу по місцю основної роботи за листопад нараховано 211 крб. 60 коп., тоді як за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС нараховано лише 14 крб. 30 коп., попри кратність, яка передбачена постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.03.1986р. №207-7. Наведене також спростовує виконання робіт позивачем в зоні відчуження.        
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон №796-XII) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Статтею 10 цього Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно частини 2 статті 14 цього Закону до 2 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, належать учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження  з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.
Відповідно до положень ст. 55 цього Закону, учасники ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року в зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку до 5 років.
За змістом наведених норм закону умовами надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення є встановлення  статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.
Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено і не заперечується відповідачем, що позивач у встановленому порядку віднесений до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Також апеляційним судом встановлено на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, що позивач з 01.07.1986 по 31.12.1986 працював у зоні відчуження більше 5 календарних днів, що за правилами статті 55 Закону №796-XII дає право на призначення пенсії зі зменшенням встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку на 10 років.
Верховний Суд України в постановах від 21.11.2006 у справі № 21-1048во06, від 04.09.2015 у справі № 690/23/15-а, від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 24.10.2019 у справі №152/651/17, від 25.11.2019 у справі №464/4150/17, від 27.04.2020 у справі №212/5780/16-а, від 18.06.2020 у справі №404/5266/16-а (2-а/404/29/17) дійшов наступних висновків:
«…єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом,  зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи...».
За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду апеляційний суд обгрунтовано дійшов висновку щодо протиправності відмови відповідача у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку та прийняв рішення про задоволення позову.
Доводи касаційної скарги правильність висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, а їх зміст зводиться до додаткової перевірки доказів, що в силу приписів частини другої статті 341 КАС України, знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки за наслідками касаційного перегляду в межах доводів касаційної скарги встановлено, що при ухваленні рішення суд апеляційної інстанції порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Водночас, оскільки рішення суду першої інстанції скасоване судом апеляційної інстанції, тому в цій частині вимоги касаційної скраги задоволенню не підлягають саме з таких мотивів.
Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України,
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу Васильківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.09.2017 у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук