УХВАЛА
01 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 201/9427/21
провадження № 61-6329ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро», третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , про розірвання договору та повернення грошових коштів,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили розірвати договір на туристичне обслуговування № 54 від 07 червня 2021 року та повернути сплачені ними кошти в загальному розмірі 59 476,16 грн, сплачені на виконання вказаного договору. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2022 року, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.
Договір на туристичне обслуговування № 54 від 07 червня 2021 року розірвано, зобов`язано ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» повернути грошові кошти у розмірі 2 052,58 грн. сплачені ОСОБА_1 та грошові кошти у розмірі 57 423,58 грн. сплачені ОСОБА_2 на виконання договору на туристичне обслуговування № 54 від 07 червня 2021 року.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У липні 2022 року представник ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро» - адвокат Шашликов Д. Г. звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2022 року.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. 
Разом з касаційною скаргою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, або його відстрочення до ухвалення судового рішення у справі, яке мотивовано майновим станом ТОВ «Музенідіс Тревел Дніпро», який не дозволяє сплатити судовий збір, оскільки надання туристичних послуг та отримання прибутків протягом останніх років є неможливим.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
Відповідно до частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відтак, положення вищевказаної статті визначають можливість звільнення від сплати судового збору, або його відстрочення до ухвалення судового рішення у справі виключно за клопотанням позивача-фізичної особи.
Оскільки, Законом України «Про судовий збір» не передбачено можливість звільнення від сплати судового збору, або його відстрочення до ухвалення судового рішення для юридичної особи - відповідача у даній справі, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно з частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, 
але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.
Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містить вимогу немайнового характеру (розірвання договору № 54 від 07 червня 2021 року) та вимоги майнового характеру (повернення грошових коштів в загальному розмірі 59 476,16 грн).
Враховуючи те, що позивачі звернулися до суду першої інстанції у вересні 2021 року, то заявник за подання касаційної скарги в частині немайнової вимоги має сплатити судовий збір у розмірі 3 632,00 грн (((2 270,00 грн х 0,4) х 2) х 200 %), а в частині майнових вимог судовий збір підлягає сплаті у розмірі 1 816,00 грн ((2 270,00 грн х 0,4) х 200 %)
Отже, заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 5 448,00 грн (3 632,00 грн + 1 816,00 грн).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею         392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» про звільнення від сплати судового збору, або його відстрочення до ухвалення судового рішення в справі.
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Дніпро» на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 червня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        М. Є. Червинська