запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/183/22	Головуючий у 1-й інстанції Ачкасов О.М.	
Єдиний унікальний №317/4013/21	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       29 квітня 2022 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 та його захисника Стецюка В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 03.12.2021 року о 22:20 год. ОСОБА_1 на перехресті вул.Шевченка та вул.Тельмана в смт.Кушугум Запорізького району Запорізької області керував транспортним засобом «Мазда 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій категорично відмовився. 
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначав про невідповідність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КУпАП, недопустимість та недостатність долученого до матеріалів справи відеозапису обставин події, порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння, а також порушення судом першої інстанції його права на захист.
Відеозапис і протокол про скоєння ним адміністративного проступку, що були подані поліцією на підтвердження факту порушення ним Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Стецюка В.І., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: 
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №307113 від 03 грудня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, млява мова), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, від пояснень по суті порушення, підпису та отримання копії протоколу відмовився; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 .
Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, об`єктивно вбачається рух транспортного засобу « Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинки та вихід із-за керма вказаного автомобіля ОСОБА_1 . На вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу відповів відмовою.
Відповідно до п.п.2, 3, 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за№1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння-порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
        ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому законом порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, що було зафіксовано відеозаписом події та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.12.2021 року 22 год. 30 хв. (а.с. 3).
Таким чином, порушення процедури огляду, та фіксації відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, в результаті розгляду встановлено не було. 
Заперечуючи проти протоколу ОСОБА_1 та захисник Стецюк В.І. зазначили, що були відсутні свідки відмови від проходження обстеження.
       Відповідно до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення 
       Під час пропозиції поліцейського пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного сп`яніння був застосований технічний засіб відеозапису, а тому наявність свідків в даному випадку не є обов`язковим.
       Крім того, присутність свідків не повинна бути забезпечена під час огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги.
Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі судом не встановлено. 
Будь-яких порушень при фіксації адміністративного правопорушення та оформленні доданих до протоколу матеріалів апеляційний суд не вбачає.
У рапорті інспектора поліції Прокопенка В.В. наведена причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Зазначено, що останній керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки його наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі він відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Доводи апелянта про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, також безпідставні, оскільки застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію". Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом. 
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України "Про Національну поліцію" (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
Відеозапис події містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських на момент зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимим доказом згідно положень ст. 251 КУпАП.
Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях  ОСОБА_1  є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний відеозапис узгоджується з іншими доказами в справі, вказаними вище. 
Відсутність в матеріалах справи сертифікату та інформації про дату виробництва та серійний номер технічного засобу, яким зроблено відеозапис не впливає на висновки суду, оскільки матеріали відеозапису є не єдиним доказом, що підтверджують порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України. А зміст самого правопорушення не вимагає встановлення з наданого відеозапису технічних даних, на які впливав би факт сертифікації відеокамери та її специфічні характеристики.
Твердження апелянта щодо протиправних дій працівників поліції не знайшли свого підтвердження, адже як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 діяння працівників поліції у встановленому законом порядку не оскаржував, до відповідних правоохоронних органів не звертався, відтак такі його твердження розцінюються апеляційним судом як спосіб уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності захисника Дзьобко В.В., оскільки подача заяви про відкладення розгляду справи не зобов`язує суд до беззаперечного задоволення такого клопотання. 
Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. 
Більш того, апелянт не був позбавлений права на захист своїх прав в апеляційному суді як особисто так і за допомогою захисника.
При цьому в судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній захисник Стецюк В.І., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому права ОСОБА_1 , які були на думку останнього порушені в суді першої інстанції, в повній мірі були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, бо вони також не є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 
Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 12 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 317/4013/21