ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 липня 2022 року           справа №200/14309/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року (повне судове рішення складено 28 грудня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/14309/21 (суддя в І інстанції Толстолуцька М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльність протиправною, стягнення заборгованості та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                          УСТАНОВИВ:

           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, структурний підрозділ Бахмутське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області) із позовом, в якому просив суд:
визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, структурний підрозділ Бахмутське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області) щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з липня 2016 року по лютий 2019 року;
стягнути з Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, структурний підрозділ Бахмутське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь позивача компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з липня 2016 року по лютий 2019 року;
відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановити судовий контроль за виконанням даного рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року № 200/8993/20-а позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю.  На виконання вказаного рішення відповідачем нараховані щомісячні страхові виплати за період з липня 2016 року по лютий 2019 року та здійснена виплата шляхом банківського переказу на особовий рахунок позивача у травні 2021 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області, структурний підрозділ Бахмутське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з липня 2016 року по лютий 2019 року.
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з липня 2016 року по лютий 2019 року.
Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування зазначено, що щомісячні страхові виплати були нараховані та виплачені 18 травня 2021 року. Апелянт вказав, що заборгованість по страховим виплатам на підставі судового рішення сплачена своєчасно та в повному обсязі.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_1 .
11 березня 2019 року позивач взятий на облік внутрішньо переміщених осіб за адресою проживання: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка № 1419-5000066045 від 11.03.2019.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року № 200/8993/20-а позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо не нарахування та невиплати щомісячних страхових виплат позивачу з липня 2016 року по грудень 2019 року включно.
Зобов`язано Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу заборгованість по страховим виплатам за період з липня 2016 року по лютий 2019 року включно.  
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року в справі № 200/8993/20-а.
Як вбачається з відзиву відповідача та платіжного доручення від 18 травня 2021 року № 2000, відповідачем на виконання рішення суду по справі № 200/8993/20-а сплачено позивачу заборгованість по страховим виплатам у сумі 399 632 грн. 44 коп. При цьому компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати нарахована та виплачена не була.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд виходить з такого.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 (далі - Закон № 1105-XIV).
Статтею 36 Закону № 1105-XIV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із:
1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);
2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);
3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;
4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Строки проведення страхових виплат визначені ст. 47 вказаного Закону.
Відповідно до частини 1 статті 47 Закону № 1105-XIV страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:
1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;
2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Частинами 5 та 6 ст. 47 Закону визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.
Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
Згідно з ч. 4 та 7 ст. 47 Закону виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.
Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».
Відповідно до ст. ст. 1 й 2 Закону України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених стоків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом (тобто, з 01 січня 2001 року). Під доходами у цьому законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Детально це питання врегульовано Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.
Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 20 лютого 2018 року в справі № 336/4675/17, від 21 червня 2018 року в справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року в справі № 521/940/17, від 15 серпня 2018 року в справі № 653/3356/17, від 18 квітня 2019 року в справі № 161/4656/17, від 16 грудня 2020 року в справі № 521/21718/16-а, від 29 квітня 2021 року в справі № 240/6583/20 зазначав, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону, окремих положень наведеного Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Висновки щодо застосування норм права, що викладені у вказаних постановах Верховного Суду, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Враховуючи наведене та встановлені судами обставини, правильним є висновок місцевого суду, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача провести компенсацію втрати частини страхових виплат у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Посилання відповідача на те, що після припинення виплати щомісячні страхові виплати за період з липня 2016  року по лютий 2019 року позивачу були нараховані лише на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду в справі № 200/8993/20-а після набрання ним законної сили, а тому не вважалися заборгованістю перед позивачем і щодо них не міг застосовуватися Закон України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», є неприйнятними, оскільки ці та інші посилання відповідача не ґрунтуються на положеннях законодавства та є безпідставними, оскільки суперечать наведеній правовій позиції Верховного Суду.
За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України для повного та ефективного захисту порушеного, суд першої інстанції також дійшов правильного висновку, що достатнім, необхідним та ефективним способом є:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з липня 2016 року по лютий 2019 року;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків сплати щомісячної страхової виплати за період з липня 2016 року по  лютий 2019 року.
Відтак, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийняв рішення з дотриманням як матеріального так і процесуального права, а позовні вимоги підлягають задоволенню з обранням відповідного способу захисту порушеного права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року в справі № 200/14309/21 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 12 липня 2022 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук