КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
 Справа № 760/1151/21                              Головуючий у 1 інстанції: Українець В.В. 
Провадження № 22-ц/824/8374/2022                               Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 серпня 2022 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                      Верланова С.М., Матвієнко Ю.О.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Власенка Артема Олександровича, який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Солом`янського  районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
 В січні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначив, що 04 грудня 2009 року між банком та  ОСОБА_1 був укладений кредитний договір,  згідно умов якого відповідачка отримала кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті, складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір. Відповідно до розрахунку банку станом на  30 листопада 2020 року  ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 74 386,76 грн., з яких: 55124,44 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 19 262,32 грн. - заборгованість за простроченими процентами. АТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з  ОСОБА_1 вказану заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 55124,44 грн.
Рішенням Солом`янського  районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року позовАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25332,96 грн. та 2102 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк»просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг,  ОСОБА_1 підтвердила ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. У підписаній відповідачкою заяві та довідці про умови кредитування було визначено вид картки - «Універсальна» та базову процентну ставку - 2,5 % на місяць на залишок заборгованості.  ОСОБА_1 отримала та користувалася кредитною карткою, що також свідчить про погодження умов кредитування - розміру процентів за користування кредитом. Крім того, відповідачка скористалася послугою «Миттєва розстрочка», що є додатковою послугою для власників кредитних карток. Із розрахунку заборгованості  та виписки по картковим рахункам чітко вбачаються всі операції по використанню кредитних коштів та погашенню заборгованості. Таким чином, суд мав стягнути з відповідачки всю заборгованість, що була визначена банком. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла  висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2009 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримала кредитну картку  «Універсальна 55 днів пільгового періоду». Відповідно до заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір.
Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку станом на 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в сумі 74 386,76 грн., з яких: 55124,44 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 19 262,32 грн. - заборгованість за простроченими процентами.
АТ КБ «Приватбанк» порушив в судовому порядку питання про стягнення  заборгованості по кредиту.
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25332,96 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк» доведено факт укладення кредитного договору між сторонами  згідно з  заявою ОСОБА_1 , яка додана позивачем до позовної заяви. З виписки по рахунку вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_1 почав збільшуватися з 28 липня 2018 року з моменту відрахування щомісячних платежів за послугою «Миттєва розстрочка», згоду на підключення якої відповідачка не надавала. Відповідно до виписки по рахунку станом на 27 липня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 по кредиту становить 25332,96 грн., що не заперечується останньою. Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку банку не повернуті, наявні правові підстави для стягнення із неї суми непогашеного кредиту у розмірі 25332,96 грн.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.
Згідно з ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, 04 грудня 2009 року з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої отримала кредитну картку. Відповідно до заяви ОСОБА_1 погодила, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», складає між нею та АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг.
З наданої позивачем виписки по рахунку ОСОБА_1 суд першої інстанції встановив систематичне зарахування банком в рахунок основного боргу щомісячного платежу за послугою «Миттєва розстрочка» з 28 липня 2018 року. Відповідно до виписки по рахунку станом на 27 липня 2018 року заборгованість відповідачки по кредиту становить 25332,96 грн.
Заперечуючи проти позову,  ОСОБА_1 зазначала, що вказана послуга «Миттєва розстрочка» бала підключена АТ КБ «Приватбанк» самовільно,  вона не надавала згоди на підключення вказаної послуги. 
В свою чергу АТ КБ «Приватбанк» зазначав, що «Миттєва розстрочка» не є окремим кредитним договором, а є тільки додатковою послугою для власників кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Gold», умови якої щодо розміру та термінів погашення визначаються самим клієнтом. Проте позивач  не надав доказів на того, що відповідачка пройшла процедуру авторизації для підключення послуги «Миттєва розстрочка» і вказана послуга не була підключена банком самовільно.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог АТ КБ «Приватбанк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості  у розмірі 25332,96 грн.
Колегія суддів відхиляє посилання представника АТ КБ «Приватбанк» на те, що  ОСОБА_1 скористалася послугою «Миттєва розстрочка», що є додатковою послугою для власників кредитних карток, оскільки такі доводи не підтверджуються належними та допустимим доказами. 
Представником АТ КБ «Приватбанк» не наведено доводів на спростування висновків суду про недоведеність підключення вказаної послуги за згодою ОСОБА_1 та проходження нею відповідної авторизації.
Колегія суддів вважає також безпідставними посилання апелянта на те, що  ОСОБА_1 підтвердила, що у підписаній нею заяві та довідці про умови кредитування було визначено вид картки та базову процентну ставку, що свідчить про те, що ними було погоджено умови кредитування, зокрема і щодо розміру процентів за користування кредитом, оскільки АТ КБ «Приватбанк» просило  стягнути з ОСОБА_1 лише заборгованість по кредиту. Стягнення заборгованості по процентам не було предметом позову АТ КБ «Приватбанк».
Доводи апеляційної скарги представника АТ КБ «ПриватБанк» не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Власенка Артема Олександровича , який діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,  залишити без задоволення, а рішення Солом`янського  районного суду м. Києва від 12 травня 2022 року  без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Верланов С.М.
 
                                                                                 Матвієнко Ю.О.