Справа № 750/11996/21 	Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М. 	
Провадження № 33/4823/179/22 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП                                      	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Хайтова П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2022 року,
                                     
                                       У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. 
Судом встановлено, 24 жовтня 2021 року о 02 год. 16 хв. в м. Чернігові по просп. Миру, 23 ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запахом алкоголю з порожнини рота, порушенням мови, вираженим тремтіння пальців рук, від проходження огляду за допомогою приладу Драгер та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.  
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на відеозаписі наданого працівниками поліції не можливо ідентифікувати водія транспортного засобу Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме відео не має фіксації керування саме ним транспортного засобу.
Вказує, що свідки, зазначені в протоколі, у судове засідання для підтвердження своїх показань не прибули і на переконання апелянта це викликає сумніви у достовірності їх показань наданих працівникам поліції.
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що не керував транспортним засобом. 
  Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 Правил дорожнього руху.  
Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме, переглянутим відеозаписом встановлено, що водій ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров`я відмовився. Також, вказані обставини узгоджуються та підтверджуються доданими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння в установленому законом порядку.
Свідок ОСОБА_5 , інспектор патрульної поліції, допитаний в суді першої інстанції повідомив, що під час оформлення матеріалів ДТП під`їхав автомобіль та з порушенням ПДР України припаркувався автомобіль, водієм якого виявився ОСОБА_1 , його було повідомлено, що транспортний засіб припарковано з порушення та у ході спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд ОСОБА_1 відмовився.
Вище вказаним доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1   за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апелянта про протилежне не заслуговують на увагу.  
Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1 роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення.
Матеріали справи свідчать про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, під час проведення огляду водія та вимог ст. 266 КУпАП.
Доводи захисника та ОСОБА_1 про те, що того дня останній не керував транспортним засобом, спростовується наявними в матеріалах справи відеозаписами, які є достатнім для встановлення фактичних обставин події та прийняття законного, аргументованого рішення у цій справі з яких встановлено, що з самого початку відео фіксації обставин працівниками поліції, окрім самого ОСОБА_1 , ніхто не висловлював сумнівів щодо особи яка керувала транспортним засобом. Крім цього, з відеозапису суспільної камери вбачається, що після зупинки транспортного засобу з водійського місця вийшла особа, з якою почав спілкуватися працівник поліції, а згодом підійшов і інший,  при цьому суд враховує, що запис нагрудної камери працівника поліції розпочав фіксацію саме з моменту підходу до ОСОБА_1 , який спілкується з іншим працівником полії, що виключає керування автомобілем Volkswagen Passat іншою особою, окрім ОСОБА_1 .
Доводи апелянта, щодо сумнівів відносно показань свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та що їх не було допитано в суді першої інстанції, апеляційний суд не може визнати такими, що заслуговують на увагу, оскільки письмові показання вказаних свідків узгоджуються з іншими доказами у справі і в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисником не було наведено жодних мотивів на підтвердження вказаних доводів апеляційної скарги.

Крім того, згідно ч.1 ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик в судове засідання свідків є правом суду, а не обов`язком, у зв`язку з чим доводи апелянта про те, що місцевим судом не допитано свідків, є необґрунтованими. Крім того, місцевим вживалися заходи щодо виклику та допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 

Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко