П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 травня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/7132/21	
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів - Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження ОСОБА_2 виплати пенсії максимальним розміром, що не перевищують десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі довідки від 01.07.2020 №3.3./6405/Явт, виданої Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, починаючи з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ та з 01.01.2010 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ за вислугу років. Пенсія призначена у розмірі 90% від суми чинної заробітної плати за посадою начальника правління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області. Судовими рішеннями зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату пенсії позивачу виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат  і перерахувати та виплатити позивачу пенсію на підставі довідки від 01.07.2020 №3.3./6405/Явх, виданої Південним міжрегіональним правлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019, з урахування раніше виплачених сум.
Однак, не зважаючи на зазначенні рішення судів, відповідач у квітні 2021 року  перерахував пенсію позивача та обмежив її максимальним розміром.
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи про відсутність законних підстав для перерахунку пенсії позивача у розмірі 90% від грошового забезпечення та без обмеження її максимальним розміром.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 року з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження позивачу виплати пенсії максимальним розміром, що не перевищують десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії починаючи з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати 75% суми підвищеної пенсії ОСОБА_1 за період 05.03.2019 по 03.09.2019 включно.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 за період 05.03.2019 по 03.09.2019 включно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем пропущено строк звернення до суду, у зв`язку із чим позов підлягав залишенню без розгляду. Крім того, апелянт наголосив, що пенсія позивача обмежена максимальним розміром на підставі статті 2 Закону № 3668-VI і підстави для її застосування відсутні.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та з 01.01.2010 отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за вислугу років. Пенсія призначена у розмірі 90% від суми чинної заробітної плати за посадою начальника правління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі №540/992/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2020, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення позивачу повного розміру пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок і виплату пенсії позивача виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018, з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 по справі №540/2894/20, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу основного розміру пенсії на підставі довідки від 01.07.2020 №3.3./6405/Явт, виданої Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. Зобов`язано ГУ ПФУ перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію на підставі довідки від 01.07.2020 №3.3./6405/Явт, виданої Південним міжрегіональним правлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019, з урахування раніше виплачених сум.
Листом від 08.11.2021 №88264-8024/11-03/8-2100/21 ГУ ПФУ в Херсонській області  повідомило позивача, що у квітні 2021 року проведено перерахунок його пенсії, а розмір оновленої пенсії становить 18 540 грн, з урахуванням обмеження максимального розміру, а не 36 952,20 грн (90% від 41058,00 грн), що підтверджується розрахунком, вказаним у вищезазначеному листі (а.с. 10).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право на пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення ще у 2010 році, то відповідно до статей 22, 58 Конституції України не допускається звуження права позивача на перерахунок розміру пенсії у меншому відсотковому відношенні. Крім того, судом зазначено, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI, тому обмеження ГУ ПФУ максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.
Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Як вбачається з доводів апеляційної скарги, ГУ ПФУ в Херсонській області оскаржує рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання виплачувати пенсію ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром пенсії та наводить доводи щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Отже, відповідно до приписів ст.308 КАС України, рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
Щодо виплати ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, судова колегія зазначає наступне.
Статтею 46 Конституції України   гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами п. 6 ч. 1   ст. 92 Конституції України  основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   від 09.04.1992 №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі - Закон № 2262- ХІІ).
Для вірного вирішення оскаржуваних правовідносин слід встановити, чи відповідають дії відповідача щодо обмеження виплати пенсії позивачу максимальним розміром приписам чинного законодавства України.
Правове регулювання даного питання в рамках дії Закону України №2262-ХІІ здійснювалося положеннями ч. 7 ст. 43 вказаного Закону, які визначали, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Судова колегія звертає увагу, що вищенаведену норму до Закону України №2262-ХІІ додано на підставі п. 8 ч. 6 розд.ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, який в свою чергу містить аналогічну норму.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016   були визнані такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), положення   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII   зі змінами, а саме: ч. 7   ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Відповідно до п. 2 резолютивної частини   рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016   положення ч. 7   ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня   ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Фактично з 20.12.2016 року ч.7 ст. 43 в   Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   вважається такою, що відсутня.
Судова колегія також враховує, що при обмеженні перерахованої позивачу пенсії, пенсійний орган керувався нормами   ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI   (в останній чинній редакції), на чому пенсій орган наголошує в апеляційній скарзі.
Відповідно до   ст. 2 Закону України №3668-VI  максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до   Митного кодексу України, законів України   "Про державну службу",   "Про прокуратуру",   "Про статус народного депутата України",   "Про Національний банк України",   "Про Кабінет Міністрів України",   "Про дипломатичну службу",   "Про службу в органах місцевого самоврядування",   "Про судову експертизу",   "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",   "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів",   "Про наукову і науково-технічну діяльність",   "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",   "Про пенсійне забезпечення",   "Про судоустрій і статус суддів",   Постанови Верховної Ради України   від 13 жовтня 1995 року   "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до   Митного кодексу України, законів України   "Про державну службу",   "Про прокуратуру",   "Про статус народного депутата України",   "Про Національний банк України",   "Про Кабінет Міністрів України",   "Про дипломатичну службу",   "Про службу в органах місцевого самоврядування",   "Про судову експертизу",   "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",   "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів",   "Про наукову і науково-технічну діяльність",   "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",   "Про пенсійне забезпечення",   "Про судоустрій і статус суддів",   постанови Верховної Ради України   від 13 жовтня 1995 року   "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати 10740 гривень.
Положення   Закону України №3668-VI, які застосовані ГУ ПФУ в Херсонській області при обмежені пенсії позивача, не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають   Конституції України (крім втрати чинності ст.2 в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року   № 2453-VI, як такої, що є неконституційною, на підставі Рішення Конституційного Суду   № 3-рп/2013 від 03.06.2013).
Проте, відповідно до ст. 1-1 Закону України №2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на   Конституції України   і складається з цього Закону,   Закону України   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та   Закону України   "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Закон України №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Суттєвою є обставина, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося ч.7 ст. 43 Закону України №2262-XII, внесеною на підставі Закону №3668-VI , яка визнана неконституційною з 20.12.2016 рішенням Конституційного суду України, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України №2262-XII.
За таких умов помилковими є висновки ГУ ПФУ в Херсонській області, що Закон України №3668-VI має застосовуватися до правовідносин, які не врегульовані нормами Закону України №2262-XII.
Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенні до військовослужбовців фактично зводить нінащо наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає ст. 17 Конституції України.
Аналогічні правові висновки зі спірного питання викладені Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 348/190/17, від 05 лютого 2020 року у справі № 815/357/18, від 16 квітня 2020 року у справі № 620/1285/19, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17.
Висновки по даній справі не спростовують можливість застосування норм Закону України №3668-VI по відношенні до осіб, щодо яких положення про обмеження виплати пенсії в максимальному розмірі встановлено іншими спеціальними Законами, які у встановленому порядку неконституційними не визнано.
Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неправомірності дій пенсійного органу в частині обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.
Додатково, колегія суддів зазначає, що питання щодо перерахунку пенсії військовослужбовців регулюється положеннями ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та вказана стаття не містить вимог щодо зміни при перерахунку пенсії відсоткового значення вже призначеної пенсії, тобто, цей показник є незмінним.
Аналогічні висновки, викладені у рішенні Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року.
Тобто, судом першої інстанції зазначено, що пенсійним органом при перерахунку пенсії позивача безпідставно зменшено її розмір до 70% грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.04.2019 року.
Судом першої інстанції також вірно визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати 75% суми підвищеної пенсії ОСОБА_1 за період 05.03.2019 по 03.09.2019 включно та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 за період 05.03.2019 по 03.09.2019 включно з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
Так, згідно із п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 виплата перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
У зв`язку із скасуванням п.2 Постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Отже, з 05.03.2019 року пенсія позивачу підлягала виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
Щодо доводів апелянта стосовно не застосування судом першої інстанції строків звернення до суду колегія суддів зазначає.
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.
Поняття "повинна була дізнатись", використане у ст. 122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року у справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
Як вбачається з матеріалів справи, про чергове порушення своїх прав на здійснення перерахунку та виплату пенсії з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених в довідці про розмір грошового забезпечення та з обмеженням її максимальним розміром  позивач дізнався з листа пенсійного органу від 08.11.2021 №88264-8024/11-03/8-2100/21.
З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернувся 15.11.2021 року, тобто з дотриманням строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України.
Додатково колегія суддів наголошує, що перерахунок пенсії у належному розмірі, на який позивач має право, не проведений своєчасно, з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії та проводять такий перерахунок, а тому відповідний перерахунок має бути проведений з дати виникнення права на нього без обмеження   строком, тобто з дня призначення пенсії,   що узгоджується із приписами     ч. 3  ст. 51 Закону  №2262-XII.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги  без  задоволення, а  постанови  суду першої інстанції  без змін.
Підстав для скасування чи зміни  постанови  суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 листопада 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - залишити  без  задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 21 січня 2022 року - залишити  без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко