КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19  квітня 2022 року                                                                                                         місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 753/6733/21
номер провадження: 22-ц/824/2230/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшніка Костянтина Ігоровича нарішення Дарницького районного суду міста Києва від 18серпня 2021 рокуу складі суддіКотвицькогоВ.Л., у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
У квітні2021 року акціонерне товариство «Універсал Банк»(далі -АТ «Універсал Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позовна заява мотивована тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
Зазначав, що 02 березня 2019 року відповідач  ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, де підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02 березня 2019 року, в якій визначено, що ця анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.На підставі укладеного договору відповідач  ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 10 000 грн 00 коп. на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .
Позивач вказував, що за умовами кредитного договору позичальник мав своєчасно повертати кредит та проценти платежами, однак він зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав та станом на 30 липня 2019 року прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором становить 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п.5.16 п.5 Розділу II Умов відбулось істотне порушення відповідачем зобов`язань. 30 липня 2019 року банк направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості.Проте, відповідач не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості,у зв`язку з чим відповідно до п.5.18, 5.19 кредит від 26 листопада 2019року став у формі «на вимогу».
На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену тарифами, а саме: санкції за порушення зобов`язань за кредитом (в залежності від кількості днів прострочення): від 1 до 30 днів - штраф у розмірі 50 грн.; від 31 до 90 днів - штраф у розмірі 100 грн.; від 91 до 120* (210) днів - штраф, що розраховується за формулою: 100 грн + 6,4 % від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних; від 121 (211) дня до повного погашення строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів- штраф у розмірі 100 грн 00 коп. та пеня у розмірі 6,4 % на місяць від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення виконання. При цьому діє ставка 0,00001% річних.
Позивач вказував, що станом на 22 грудня 2020 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 договором становить 26 244 грн 75 коп., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 15 353 грн 43коп.; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 0 892 грн 32 коп.
Зазначав, що на момент звернення до суду з позовом відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк».
З урахуванням наведеного, АТ «Універсал Банк» просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 свою користь заборгованість станом на 22 грудня 2020 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 березня 2019року у розмірі 26 244 грн 75  коп., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 15 353 грн 43 коп., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 10 892 грн 32 коп.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 рокупозовні вимогиАТ «Універсал Банк» задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість станом на 22 грудня 2020 року за договором про надання банківських послуг «Monobank» в сумі 10 000 грн 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 864 грн 87 коп.
У задоволенні решти позовних вимог АТ «Універсал Банк» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник АТ «Універсал Банк`Мєшнік К.І.подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк»задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, щоміж сторонами було погоджено у визначеній законом формі істотні умови договору в частині процентної ставки, пені та комісії, оскільки підписуючи анкету-заяву до договору надання банківських послуг відповідач розумів, погодився й був ознайомлений з Умовами та Тарифами, зокрема, з пунктом 8.1 Тарифів, який містить умови про процентну ставку, пеню, комісію.Також заборгованість за тілом кредиту включає в себе щомісячні платежі за послугою розстрочка, оскільки відповідачем через мобільний додаток було оформлено дві розстрочки на загальну суму 2 000 грн 00 коп.
Вказує, що під час реєстрації після введення номера телефона відповідач має ознайомитися з Умовами і натиснути «Продовжити» де визначено, що натискаючи «Продовжити», ви погоджуєтесь з умовами та тарифами, що свідчить про те, що Умови були погоджені відповідачем, він був ознайомлений з ними ще до активації картки у мобільному додатку і якщо відповідачу не підходили Умови він би не отримував картку.
Зазначає, що на виконання ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» першим кроком при реєстрації у мобільному додатку «Monobank» є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | UniversalBank, які за змістом, окрім умов договору, містять й паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та розміщено посилання на тарифи.
З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ «Універсал Банк» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку «Monobank» ОТР-паролю, який попередньо був надісланий банком на зазначений номер.02 березня 2019 року відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «Універсал Банк» за договором про надання банківських послуг «Monobank», на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введене ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер НОМЕР_2 .
Підпунктом 6.13 пункту 6 розділу І Умов встановлено, що з урахуванням ч.3 ст.631 ЦПК України сторони встановлюють, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення договору та стосуються надання клієнтом банку підтверджень, погоджень, повідомлень, підписів з використанням клієнтом ОТР-пароля. Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою ОТР-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього Договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів (повідомлень, листів, заяв) підписаних клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами Договору.
Вказує, що 02 березня 2019 року відповідач успішно пройшов процедуру верифікації та підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг MonobankUniversalBank, у зв`язку з цим він приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту «Карта monobank». Також відповідач погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом ванкеті-заяві підтвердив укладення договору та зобов`язався його виконувати. Тому вважає, що невиконання відповідачем умов договору, на які він погодився та ознайомився в анкеті-заяві, та непогашення у повному обсязі заборгованості перед банком є наслідком порушення положення ЦК України про обов`язковість договору.
Крім того вказує, що уанкеті-заяві відповідач надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з цього договору. Вважає, що вказані обставини  спростовують доводи про те, що між сторонами не був укладений письмовий договір, який би надав право банку нараховувати та списувати з карткового рахунку проценти, пеню та комісію.
Зазначає, що 02 березня 2019 року при консультуванні клієнта працівник банку надав відповідачу скан-копію анкети-заяви, що підписана між сторонами, та посилання на https://www.monobank.ua/terms, за яким клієнт у будь-який момент має змогу повторно ознайомитися з усіма редакціями Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobankUniversalBank, які діяли з моменту укладання договору та у відповідності до умов договору були доповнені (змінені) під час надання банківських послуг.Ознайомлення з необхідною редакцією Умов, яка за змістом окрім умов договору містить й паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та посилання на тарифи, доступно за вищезазначеним посиланням шляхом натискання на дату та обрання періоду, у який були чинними необхідні документи.
Вказує, що на виконання пп.7 п.4 Положення про додаткові вимоги до договорів про надання фінансових послуг, яке затверджене Постановою Правління Національного банку Україні 22 січня 2021 року №7, банк надсилає клієнтам інформаційні повідомлення про внесення змін до Умов та/або тарифів будь-якими обумовленими в Договорі каналами дистанційної комунікації (повідомлення в мобільному додатку та/або повідомлення в месенджерах та/або надсилання повідомлення на електронну пошту тощо).Окрім цього у конверті разом з виданою карткою був лист з актуальними тарифами, як наприклад додають копію листа до апеляційної скарги, який надається клієнтам разом з карткою з зазначенням актуальних тарифів.
Зазначає, що укладення між банком та боржником договору про надання кредиту в електронній формі відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», позаяк банк доводить зазначену обставину анкетою-заявою, банк ідентифікував боржника отримавши (П.І.Б., РНОКПП, місце проживання, місце роботи, телефон, дані паспорту та ін.) У свою чергу Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та, у розумінні статей 641, 644 ЦК Україні, є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики з визначенням порядку і умов кредитування, прав і обов`язків сторін, іншої інформації, необхідної для укладення договору, які отримані відповідачем у мобільному додатку Умови і правила надання банківських послуг, що скріплено підписом.
Крім того вказує, що з Тарифів та Паспорту споживчого кредиту, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту вбачається підписання їх сторонами договору шляхом накладення електронного цифрового підпису, що законом не забороняється, така форма укладення договору добровільно обрана її сторонами та свідчить про акцепт відповідачем запропонованих їй умов кредитування.
Зазначає, що відсутність підпису боржника та паперовому екземплярі Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою Monobank, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорті споживчого кредиту «Картка monobank» не свідчить про неукладеність договору про споживчий кредит. Правова природа договору приєднання полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. Договір є обов`язковим для виконання.Вказує, що відповідач висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосонку «monobank» шляхом застосування клієнтом та банком електронного цифрового підпису.
Вказує, що відповідно до підпункту 5.23. пункту 2 розділу другого Умов у разі, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для внесення щомісячного мінімального платежу, банк має право самостійно збільшувати кредитний ліміт на суму заборгованості клієнта за договором та направити відповідні грошові кошти на здійснення щомісячного мінімального платежу, погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно Тарифів.Також відповідачу був доступний ліміт розстрочки, за яким є можливість придбати товар розбивши оплату за нього на відповідну кількість платежів. Відповідачем було оформлено дві розстрочки на загальну суму 2 000 грн 00 коп. Тому  відповідно до цієї обставини заборгованість за тілом кредиту змінювалась. У зв`язку з тим, що кошти на погашення розстрочки відповідач не вносив, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу по розстрочці відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору розстрочки.
Зазначає, що наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який  підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.
ВідповідачСафаіанМасудне скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.
Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 26 244 грн 75 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі. 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову АТ «Універсал Банк», суд першої інстанції виходив ізтого, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 10 892 грн 32 коп.
Разом з тим,  суд дійшов висновку, що відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 22 грудня 2020 заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту становить - 15 352 грн 43 коп., хоча при укладенні кредитного договору було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 10 000 грн 00 коп. Суд вказав, що визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» діяло на підставіп.5.23 п.5 Розділу ІІ Умов та правил, відповідно до якого кредитний ліміт збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам за користування кредитним лімітом та неустойки, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. Зважаючи на те, що надані позивачем Умови та правила банківських послуг судом оцінені як неналежні докази, то суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог банку щодо збільшення розміру кредиту на підставі вищезазначеного положення Умов, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 10 000 грн 00 коп.
Колегія суддів не може повністю погодитися з наведеними висновками суду першої інстанції з таких підстав.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що, 02 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 02 березня 2019 року, в якій визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.
На підставі укладеного договору відповідач ОСОБА_1отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок на суму 10 000 грн 00 коп., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» станом на 22 грудня 2020 року складає 26 244 грн 75 коп., з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 15 353 грн 43 коп.; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 10 892 грн 32 коп.
Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит» .
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що між сторонами виникли правовідносини, якіґрунтуються на кредитних правовідносинах і при укладенні кредитного договору було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 10 000 грн 00 коп.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки між сторонами було узгоджений кредитний ліміт на картковий рахунок у розмірі 10 000 грн 00 коп., то з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість у вказаному розмірі, виходячи з такого.
Так, банком на підтвердження укладення договору, наявності заборгованості та її розміру надано до суду розрахунок заборгованості.
З розрахунку заборгованості вбачається, що він підписаний представником банку, містить дані про складові кредитного договору, а саме: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 15 353 грн 43 коп., а також заборгованість за пенею та комісією у розмірі 10 892 грн 32 коп.
Вказаний вище розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований належними та допустимими доказами, що є його процесуальним обов`язком відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного вимоги банку про стягнення фактично отриманих та використаних позичальником кредитних  коштів, які не повернуті в добровільному порядку, є обґрунтованими і підлягають до задоволення. 
Такі висновки узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17за позовом банку до громадянина про стягнення боргу за кредитним договором від 18 лютого 2011 року, де Велика Палата, погодившись із судовими рішеннями про стягнення із боржника непогашеного тіла кредиту, зазначила, що хоча укладений між сторонами кредитний договір від 18 лютого 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить розміру і строку повернення кредиту, однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, і необхідність їх захисту через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Однак суд першої інстанції на вказані вище правові висновки Верховного Судута обставини справи, які свідчать про фактичне отримання та використання позичальником кредитних коштіву розмірі 15 352 грн 43 коп., належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у розмірі 10 000 грн 00 коп. відповідно до узгодженого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Визначаючи належний до стягнення з відповідача на користь позивача розмір фактично отриманих та використаних позичальником кредитних коштів, колегія суддів керується наданим банком розрахунком (а.с.5), з якого вбачається, що за період з 02 березня 2019 року по 22 грудня 2020 року відповідачем використано кредитних коштів у розмірі 15 352 грн 43 коп. 
За цей же період відповідачем внесено на погашення кредиту кошти у розмірі                           2992 грн 73 коп. 
При цьому, колегія суддів керується тим, що з наданого банком розрахунку вбачається, що частину повернутих позичальником коштів банк безпідставно зарахував на погашення процентів, що невірно, бо вказаний банком розмір процентів не обумовлений договором і не може бути застосований.
Таким чином борг за неповернутим кредитом складає різницю у розмірі                             12 359 грн70 коп., який і підлягає стягненню на користь банку.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміруборгу за тілом кредиту не ґрунтується на вимогах закону і матеріалах справи та підлягає зміні, стягнувши з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 12 359 грн 70 коп.
В іншій частині позовні вимоги АТ «Універсал Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) задоволенню не підлягають за їх безпідставністю.
Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновками суду про відмову у задоволенні позовних вимогАТ «Універсал Банк» в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією 10 892 грн 32 коп., з таких підстав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами 1,2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
В анкеті-заяві позичальника від 02 березня 2019 року процентна ставка за кредитом не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру
Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема суми заборгованості за пенею та комісією.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank, які викладені на банківському сайті.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, який саме витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи та Тарифів за карткою Monobank розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, оскільки в матеріалах справи він відсутній, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua ) змінювалися АТ «Універсал Банк».
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У ч.1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Конституційний Суд України у справі №1-12/2013, за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року, зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала позицію необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Із цих підстав апеляційний суд відхиляєдоводи апеляційної скарги про те, що сторони у потрібній формі досягли згоди щодо змісту договору про надання банківських послуг, який включає заяву позичальника, «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи банку», в тому числі досягли згоди щодо розміру процентів, як такі, що не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Таким чином суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за пенею та комісією в розмірі 10 892 грн 32 коп. 
Посилання АТ «Універсал Банк» на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір неустойки, визначаються Умовами та правилами надання банківських послуг безпідставні, оскільки зазначені Умови не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме з цими Умовами ознайомився, погодився і мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Як вже зазначалося, Умови та правила не містять підпису позичальника, а відтак їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про встановлення процентів.
Саме така правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду України, зокрема: від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15; від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.
Аналогічна позиція викладена у вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Також апеляційна скарга містить посилання на неврахування судом того факту, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору приєднання, який регулюється  ст.634 ЦК України і згідно якого сторона може лише приєднатися до такого договору і не може  запропонувати свої умови договору, а тому відсутність підпису позичальника в Умовах не свідчить про неукладення договору. 
Колегія суддів відхиляє такі доводи з викладених вище підстав, оскільки підпис відповідача в умовах відсутній, а позивачем у свою чергу не надано доказів, що саме ці умови або їх відповідна редакція існували чи були чинними на момент написання відповідачем анкети-заяви і не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Такі ж висновки містяться у вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, де Велика Палата, зазначила, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися договором приєднання.
Апеляційний суд не приймає до уваги та не дає оцінки доданим до апеляційної скарги документам, а саме: деталізованій виписці по картковому рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 02березня 2019 року по 22грудня 2020 року, копії листа з тарифами проекту monobank, а також скріншотам із мобільних телефонів, які подані позивачем разом з апеляційною скаргою (а.с.66-74), оскільки вказані довідки, фото та виписка про рух коштів по рахунку подані АТ «Універсал Банк» з порушенням процесуальних строків подання доказів.
Згідно зіст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Статтею 367 ЦПК України визначено межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З матеріалів справи вбачається, що надані банком апеляційному суду вказані вище документи не були подані до суду першої інстанції та вони не були предметом розгляду у суді першої інстанції.
АТ «Універсал Банк» не надало апеляційному суду доказів неможливості подання вказаної вище деталізованої виписки по картковому рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 02 березня 2019 року по 22 грудня 2020 року, копії листа з тарифами проекту monobank, а також скріншотів із мобільних телефонів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а відтак вказані документи не можуть бути прийняті апеляційним судом відповідно до ч.3 ст.367 ЦПК України.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПКУкраїни у зв`язку із частковим скасуванням судового рішення суд покладає на відповідача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Крім того, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги пропорційнорозміру задоволених вимог.
АТ «Універсал Банк» за подання позову до суду сплатило судовий збір у розмірі2 270 грн 00 коп., а за подання апеляційної скарги -3405 грн 00 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов АТ «Універсал Банк», то понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 672 грн 58 коп. Тому рішення в частині стягнення судового збору також підлягає зміні.
Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргупредставника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Мєшніка Костянтина Ігоровича - задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 року в частині стягненні боргу за тілом кредиту та в частині розподілу судових витрат - змінити.  
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: місто Київ, вул. Автозаводська54/19, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21133352) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від               22 грудня 2020 рокуза тілом кредиту у розмірі 12359(дванадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн 70 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: місто Київ, вул. Автозаводська 54/19, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21133352)  судовий збір у розмірі 2672 грн 58 коп.
В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 серпня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
 
Головуючий 

 
Судді: