Справа  № 760/25683/21                                         Головуючий в суді І інстанції - Зуєвич Л.Л.
Провадження №33/824/1082/2022                                                       Доповідач - Габрієль  В.О.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
04 травня 2022 року                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю захисникаГлазун Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Глазун Т.О. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року, - 
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Васильківським МВ ГУМВС України в Київській області 30.09.1995 року, закордонний паспорт НОМЕР_2 ,виданий 3214 органом, 02.04.2018 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_3 ), -
 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 100 (ста) відсотків вартості товарів, що складає 110 649, 48 (сто десять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень сорок вісім копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави вартість безпосередніх предметів порушення митних правил у розмірі 110 649, 48 (сто десять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень сорок вісім копійок).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
 
Відповідно до постанови ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що згідно з протоколом про порушення митних правил від 11.08.2021 року №2224/10000/21, 10.09.2019 у відділі митного оформлення №3 митного поста «Західний», пункт пропуску «Річпорт» № UA100030/2019/408902 ОСОБА_1 оформлений транспортний засіб використанні: SUZUKISX4, кузов №   НОМЕР_4 .
Одночасно з вказаною декларацією до митниці були надані документи: рахунок-фактура б/н від 08.08.2019 із зазначенням вартості товару - 2 650, 00 євро, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 09.07.2014 та інші необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 вищевказаної митної декларації.
Переміщення вказаного автомобіля через митний кордон України здійснено за попередньою митною декларацією від 09.09.2019 № UA100030/2019/666108, ОСОБА_1 , на підставі документів: рахунок-фактура б/н від 08.09.2019 із зазначенням вартості товару - 2 650, 00 євро, де продавцем зазначено  ОСОБА_2 , покупець - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 09.07.2014, через пункт пропуску «Ягодин-Дорогуск» (відділи митного оформлення 1-4 митного поста «Ягодин» волинської митниці ДФС).
На виконання листа Департаменту запобігання та протидії контрабанді та порушення митних правил Держмитслужби від 12.06.2020 № 20/20-01-03/7/1318 щодо виявлення фактів неодноразового надання до митного оформлення довідок (виписок з реєстру) державної компанії Литовської Республіки «РЕГИТРА» з однаковими реєстраційними реквізитами для здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів на адресу фізичних осіб громадян України, був направлений запит до митних органів  Литовської Республіки.
14.07.2021 на адресу Київської митниці надійшов лист Державної митної служби України від 14.07.2021 № 20/20-02-01/7.8/2304 з відповіддю митних органів Литовської Республіки на запит про надання адміністративної допомоги стосовно перевірки автентичності документів, щодо ввезення транспортних засобів, у тому чисті SUZUKI SX4, кузов № НОМЕР_4 .
До своєї відповіді митні органи Литовської Республіки надали свого звернення Запит про реєстрацію автомобіля від 2019-09-24 № 17210966-27 та рахунок фактура б/н від 08.09.2019 із зазначенням вартості товару - 4 000,00 євро, де продавцем зазначено   ОСОБА_2 , покупець -    ОСОБА_4 (    АДРЕСА_1 ).
Таким чином, ввезений товар з території Литовської Республіки транспортний засіб вартістю - 4 000,00 євро, що згідно курсу НБУ станом на дату переміщення автомобіля через митний кордон України (09.09.2019) складає - 110 649,48 грн., переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення, документів, які містять неправдиві відомості щодо митної вартості транспортного засобу.
Відповідно до ч.2 ст.459 МК України - суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.
Отже, дії громадянина України ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, а саме (дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю).
При перевірці ПІК «Боротьба з контрабандою та порушенням митних правил» ЄАІС та АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 до відповідальності за ст.ст.482, 483 МК України не притягувався.
Зазначені лії громадянина ОСОБА_1 , мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України. 
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником Глазун Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, у яких вона просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року, скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. 
Мотивуючи доводи клопотання захисник вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції ні захисник, ні ОСОБА_1 присутні не були. Дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового засідання в матеріалах справи відсутні. 25 січня 2022 року він дізнався про те, що постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, після чого звернувся за допомогою до захисника. Адвокат зверталась до суду першої інстанції електронними засобами поштового зв`язку із адвокатським запитом про надання копії оскаржуваної постанови та наданням скан-копій матеріалів справи. У зв`язку із неотриманням відповіді, адвокат особисто ознайомилась із матеріалами справи 02 лютого 2022 року, що підтверджується особистим підписом про це в матеріалах справи. Сукупність вказаних обставин, на думку захисника, вказують, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин.  
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, основним доказом на який посилалась Київська митниця та яким керувався суд першої інстанції при ухваленні постанови, є те, що Київська митниця отримала лист Державної митної служби України від 14 липня 2021 року №20/20-02-01/7.8/2304 з відповіддю митних органів Литовської Республіки на запит про надання адміністративної допомоги стосовно перевірки автентичності документів, щодо вивезення транспортних засобів. Також у відповіді митних органів Литовської Республіки містився рахунок-фактура від 08 вересня 2019 року б/н у якому зазначено вартість автомобіля 4000,00 євро, продавцем виступала ОСОБА_5 , а покупцем ОСОБА_6 .
Разом з тим, особою, яка притягається до відповідальності є ОСОБА_1 . Судом першої інстанції зазначене проігноровано або ж просто не враховано. Переклад рахунку-фактури від 08 вересня 2019 року б/н зроблено митницею, за допомогою Google перекладача, що свідчить про непрофесійний підхід до провадження у справі про порушення митних правил.
Також, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги, що відповідно до графи 14 митної декларації від 10 вересня 2019 року №UA100030/2019/408902 уповноваженою особою на декларування виступало ТОВ «КСК ЛОГІСТИК», код ЄДРПОУ 42781980, яке є митним брокером. Тобто, подання усіх документів митному органу здійснювалося саме не ОСОБА_1 , а представником товариства з обмеженою відповідальністю «КСК ЛОГІСТИК» ОСОБА_7 .
Тобто, ОСОБА_1 не вчиняв дій, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. У тому числі дій, підтверджуючих наявність у нього умислу на подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості.
Апелянт також зазначає, що на ОСОБА_1 накладено надмірно велике та незаконне стягнення у вигляді грошового стягнення на користь держави вартості безпосередніх предметів порушення митних правил окрім штрафу в такому ж розмірі.
 
Заслухавши доповідь судді, думку захисника Глазун Т.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи представника митниці Короля Л.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про порушення митних правил та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Положеннями ч.5 ст.529 МК України визначено, що порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник не були присутні під час проголошення оскаржуваної постанови. Копію оскаржуваної постанови отримано захисником 02 лютого 2022 року, тобто вже після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги. Враховуючи вказані обставини та з метою забезпечення права на захист, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити захиснику ОСОБА_1 адвокату Глазун Т.О. строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року.
 
За змістом ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Порушення митних правил передбачене диспозицією ч.1 ст.483 МК, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
При цьому відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Згідно з ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про порушення митних правил ОСОБА_1 , місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані протоколу про порушення митних правил №2224/10000/21 від 11.08.2021 року, службової записки т.в.о. заступника начальника управління-начальника оперативного відділу №1 Руденка К., лист Київської митниці Держмитслужби від 28 січня 2021 року №7.8-5/20/4/1780, лист Київської митниці Держмитслужби  від 14 липня 2021 року №20/20-02-01/7/2304 з додатками, копію електронної митної декларації №100030/2019/408902, одержувачем товару в якій зазначений ОСОБА_1 , копія довіреності від 24 вересня 2019 року, акту огляду транспортного засобу, роздруківки з електронної бази даних АСМО «Інспектор», відповідно до якої переміщення автомобіля через державний кордон України здійснював ОСОБА_1 , яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винуватим у порушенні митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.483 МК України.
Враховуючи вищезазначене, оцінивши наявні у справі докази за правилами ст.252 КУпАП, місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення митних правил та вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній вчинив дії, які полягають у переміщені через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення їх митної вартості.
Вказані докази здобуті у визначеному законом порядку, відповідно до положень МК України, КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як вбачається з санкції ч.1 ст.483 МК України, вчинення правопорушення передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Згідно з п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», якщо особу визнано винною у вчиненні правопорушення, але зазначені товари чи транспортні засоби відсутні, суддя вправі вирішити у постанові питання стягнення їхньої вартості.
Відповідно до ч.2 ст.541 МК України у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 ст.461 цього Кодексу, з осіб, які вчинили порушення митних правил. Державним виконавцем за рішенням суду в установленому порядку може стягуватися вартість цих товарів, транспортних засобів.
Як вірно було встановлено судом першої інстанції, безпосередні предмети порушення митних правил у даній справі не вилучалися, оскільки були випущені у вільний обіг.
Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та наклав на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.483 МК України у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів, а саме: 110649, 48 гривень на користь держави, а також стягнуто вартість безпосереднього предмету порушення митних правил у розмірі 110649, 48 гривень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було порушено вимоги законодавства під час накладення адміністративного стягнення, є необґрунтованими.
Із огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.
Враховуючи вищезазначене, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Захиснику ОСОБА_1 - адвокату Глазун Тетяні Олександрівні поновити строк на оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Глазун Тетяни Олександрівни залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2021 року щодо  ОСОБА_1  - без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                             В.О.  Габрієль