ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  911/1413/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Кондратова І.Д.  

за участю секретаря судового засідання:  Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс»

на постанову Північного апеляційного господарського суду 
(головуючий суддя - Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г., Андрієнко В.В.)
від 07.07.2021

у справі № 911/1413/20

за позовом ОСОБА_1 
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс»
про визнання недійсним рішення, 

за участю представників учасників справи:
позивача  -  Кузьмик С.П.
відповідача - Осадча К.О.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» (далі - ОСББ «Престиж сервіс») про визнання незаконним та скасування рішення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, оформлених протоколом загальних зборів №1 від 13.01.2018.

1.2. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на порушення вимог законодавства, а саме: неповідомлення співвласників про проведення таких зборів; необрання голови зборів всупереч статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та пункту 3.1.10 статуту об`єднання; не проведення письмового опитування співвласників об`єднання згідно статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та не заповнення листків опитування; проведення голосування не належним чином, оскільки не вдається за можливе встановити чи набрано необхідну кількість голосів для прийняття рішення; невідповідність змісту протоколу вимогам законодавства та відсутність у такому протоколі необхідної інформації; невідповідність прийнятого рішення порядку денному; некоректний виклад пункту 1 протоколу, оскільки він не містить відомостей про те, які саме внески збільшуються та їх база нарахування.

Також позивач вважає, що відповідачем порушено передбачений законом строк для письмового опитування співвласників, а сам протокол загальних зборів оформлено з порушенням вимог чинного законодавства, як і не належним чином оформлено опитування співвласників, зокрема ім`я, по батькові та найменування зазначені не повністю, не вказано календарної дати голосування по кожному співвласнику та по кожному питанню порядку денного загальних зборів.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/1413/20 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс», оформленого протоколом загальних зборів №1 від 13.01.2018, щодо підняття внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території з 2   грн 00   коп. до 3   грн 80 коп. з 01.04.2018, відмовлено повністю.

2.2. Рішення місцевого господарського суду обґрунтоване тим, що позивачем не доведено наявності у нього статусу співвласника багатоквартирного будинку та відповідного права на участь в управлінні будинком, при цьому судом зазначено про те, що, правовий режим спільної сумісної власності поширюється на правовідносини щодо використання подружжям належного їм майна, який є відмінним від правового режиму спільної часткової власності.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 рішення Господарського суду Київської області у справі №911/1413/20 скасовано, ухвалено нове рішення. Позов задоволено. Визнано недійсним рішення загальних Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс», оформленого протоколом загальних зборів №1 від 13.01.2018, щодо підняття внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території.

2.4. Скасовуючи рішення місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач, хоч і не є титульним, однак є співвласником квартири, а тому має статус співвласника багатоквартирного будинку та користується всіма правами у сфері управління будинком та відповідно до статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» має право брати участь в управлінні багатоквартирним будинком.

Також, задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що збори співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» від 13.01.2018 скликані та проведені з численними порушеннями вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі №911/1413/20, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» подало касаційну скаргу на зазначене судове рішення, якою просить оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

3.2. Підставами касаційного оскарження Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» визначило пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено в якості підстави касаційного оскарження відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.4. Скаржник з посиланням на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що участь в управління будинку та мати право голосу на загальних зборах усіх членів родини титульного власника квартири або нежитлового приміщення (співвласника багатоквартирного будинку» повністю суперечить інституту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, статуту та Законам України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та «Про житлово-комунальні послуги».

3.5. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 проти вимог останньої заперечує з підстав, викладених у ньому та просить касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції без змін.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій 

Відповідно до статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» вказане об`єднання створено власниками квартир та житлових і нежитлових приміщень (далі - співвласники) багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . 

Звертаючись до суду із відповідним позовом, ОСОБА_1 вказав, що він є членом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс», оскільки він є власником квартири АДРЕСА_2 у вказаному будинку.

Позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_2 набута під час шлюбу позивача з ОСОБА_2 , а тому згідно статті 60 Сімейного кодексу України таке майно належить позивачу на праві спільної сумісної власності.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2008, витягу з Державного реєстру правочинів №5568372 від 07.03.2008, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19095781 від 05.06.2008 та свідоцтва про укладення шлюбу від 19.07.1985 серії НОМЕР_1 .

Позивач зауважив, що рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Престиж сервіс» від 13.01.2018 затверджено кошторис об`єднання на 2018 рік шляхом підвищення внесків на утримання та обслуговування будинку і прибудинкової території з 2,00 грн до 3,80 грн за 1 м.кв. 

Копії протоколів загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Престиж сервіс» №1 від 13.01.2018 наявні в матеріалах справи. 

Позивач вказав, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення порушено права та законні інтересів його, як члена Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс», оскільки протиправно підвищено розмір сплачуваних внесків.

З огляду на що позивач просив суд визнати недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс», оформлене протоколом загальних зборів №1 від 13.01.2018, щодо підняття внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території з 2 гривень 00 копійок до 3 гривень 80 копійок з 01.04.2018.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.2. Предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції щодо надання позивачу статусу співвласника багатоквартирного будинку та можливості оскаржувати рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс».

5.3. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

5.4. Відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

5.5. Згідно з частинами першою - третьою статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку можуть бути фізичні та юридичні особи, територіальні громади, держава.

Власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Якщо квартира або нежитлове приміщення належить більш як одному співвласникові, реалізація прав та виконання обов`язків співвласниками квартири або нежитлового приміщення, включаючи участь в управлінні багатоквартирним будинком, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством для реалізації права спільної власності.

5.6. Частинами першою та другою статті  355 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до частин першої та третьої статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

5.7. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України).

5.8. Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

5.9. Верховний Суд у постанові від 22.10.2021 у справі №916/1636/21 дійшов висновку, що конструкція норм, закріплених у частині третій статті 368 Цивільного кодексу України та частині першій статті 60 Сімейного кодексу України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільності набутого майна щодо певного об`єкту у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її заперечує.

Така ж позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17, в постанові Верховного Суду від 17.06.2021 у справі №910/2478/20.

5.10. Частиною першою статті 65 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Положеннями статті 369 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

5.11. Аналіз наведених положень закону, які визначають порядок розпорядження майном, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, дозволяє дійти висновку, що чоловік та дружина розпоряджаються цим майном за взаємною згодою, наявність якої презюмується.

5.12. Як встановлено судами попередніх інстанцій з наявних в матеріалах справи копій договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2008, витягу з Державного реєстру правочинів №5568372 від 07.03.2008, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19095781 від 05.06.2008, власником квартири АДРЕСА_3 , є ОСОБА_2 .

Квартира АДРЕСА_2 набута під час шлюбу позивача з ОСОБА_2 , а тому згідно статті 60 Сімейного кодексу України таке майно належить позивачу на праві спільної сумісної власності.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2008, витягу з Державного реєстру правочинів №5568372 від 07.03.2008, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19095781 від 05.06.2008 та свідоцтва про укладення шлюбу від 19.07.1985 серії НОМЕР_1 .

Отже, квартира АДРЕСА_4 придбана за час перебування у шлюбі, отже вона є об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Доказів того, що правовий режим спільного сумісного майна (зазначеної квартири)  одним із подружжя спростований не надано.

5.13. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що оскільки ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності, він є і співвласником багатоквартирного будинку, а тому має право на участь в управлінні багатоквартирним будинком.

Касаційна скарга не містить доводів та підстав оскарження постанови суду апеляційної інстанції в частині наявності правових підстав для визнання недійсним рішення загальних Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс», оформленого протоколом загальних зборів №1 від 13.01.2018, щодо підняття внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території, а тому постанова в цій частині Верховним Судом не переглядається.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.2. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Престиж сервіс» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2021 у справі №911/1413/20 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                                В. Студенець

Судді                                                                                                            О. Баранець 

                                                                                                                    І. Кондратова