ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року 
м. Київ

справа № 815/1174/18
касаційне провадження № К/9901/63200/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Одеської митниці ДФС
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року (головуючий суддя - Радчук А.А.)
та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Запорожан Д.В.; судді - Яковлєв О.В., Танасогло Т.М.)
у справі № 815/1174/18
за позовом Приватного підприємства «Агрологістика»
до Одеської митниці ДФС, 
Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області 
про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року Приватне підприємство «Агрологістика» (далі - ПП «Агрологістика»; позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці ДФС (далі - митниця; відповідач-1) та Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (далі - УДКС України у м. Одесі; відповідач-2), в якому просило: визнати протиправними дії митниці при прийнятті рішення про відмову в задоволенні заяви від 07 лютого 2018 року № 746 про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України; визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у задоволенні заяви від 07 лютого 2018 року               № 746 про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України; зобов`язати митницю надати ПП «Агрологістика» дозвіл на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України строком на 365 днів відповідно до заяви від 07 лютого 2018 року № 746; стягнути з Державного бюджету України через УДКС України у м. Одесі на користь позивача матеріальну шкоду, завдану рішенням відповідача-1 про відмову в задоволенні заяви від 07 лютого 2018 року № 746 про надання дозволу ПП «Агрологістика» на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України, в розмірі 35256,67 грн.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 08 травня 2018 року позовну заяву задовольнив. 

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 11 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Митниця звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 

В обґрунтування своїх вимог відповідач-1 посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому наголошує на об`єктивності оскаржуваного рішення про відмову в наданні дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України.

Верховний Суд ухвалою від 22 листопада 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою митниці.

14 грудня 2018 року від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій з`ясовано, що 02 жовтня 2017 року між Відкритим акціонерним товариством «Агрологістіка ЛТ» (замовник) та позивачем (виконавець) укладено контракт № SOP 20171002-1, відповідно умов до якого замовник поставляє транспортні засоби (CHEVROLET CORVETTE, VIN:НОМЕР_1, 1973, W:НОМЕР_2; BMW 3.0CS, VIN:НОМЕР_3, 1974, W:НОМЕР_4; JAGUAR E-TYPE XKE VIN: НОМЕР_5, 1971, W:НОМЕР_6) виконавцю, а виконавець зобов`язується прийняти транспортні засоби та провести відновний ремонт у порядку та на умовах, передбачених контрактом; повернути транспортні засоби замовнику після завершення відновного ремонту.

20 листопада 2017 року між Приватним підприємством «Столес-Транс» (виконавець) та                         ПП «Агрологістика» (замовник) укладено договір № 1431 на технічне обслуговування та ремонт легкових автомобілів, згідно з яким виконавець зобов`язався виконати ремонтно-відновні роботи транспортних засобів (CHEVROLET CORVETTE, VIN:НОМЕР_1, 1973, W:НОМЕР_2; BMW 3.0CS, VIN:НОМЕР_3, 1974, W:НОМЕР_4; JAGUAR E-TYPE XKE VIN: НОМЕР_5, 1971, W:НОМЕР_6).

07 лютого 2018 року позивач звернувся до митниці із заявою про надання відповідно до глави 23 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - МК України) дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України строком на 365 календарних днів: CHEVROLЕТ CORVETTE, VIN:НОМЕР_1, 1973, W:НОМЕР_2; BMW 3.0CS VIN:НОМЕР_3,1974, W:НОМЕР_4; JAGUAR E-TYPE XKE VIN: НОМЕР_5,1971, W:НОМЕР_6.

До вказаної заяви ПП «Агрологістика» додано: коносамент від 28 листопада 2017 року                             № SGL721834; не комерційний інвойс від 20 листопада 2017 року № 13/52; контракт на здійснення відновного ремонту транспортних засобів від 02 жовтня 2017 року № SOP 20171002-1, доповнення до контракту від 02 жовтня 2017 року; митну декларацію відправника від 24 листопада 2017 року   № 17LTLR1000EK084F70; технічний паспорт BMW 3.0 CS FSF772 від 08 травня 1985 року; внутрішній договір від 29 квітня 2015 року № 14137; митну декларацію відправника від 24 листопада 2017 року № 17LTLR1000EK04F46; сертифікат на автомобіль JAGUAR E-TYPE XKE від 11 лютого 2015 року             № 41913; реєстрацію автомобіля JAGUAR E-TYPE XKE 06277872 від 20 листопада 2012 року; внутрішній договір від 07 серпня 2015 року № 2015023; митну декларацію відправника від                      24 листопада 2017 року № 17LTLR1000EK084F11; технічний паспорт автомобіля CHEVROLET CORVETTE від 30 березня 1994 року № МР 0584059; внутрішній договір від 01 травня 2015 року              № 20151187; договір на технічне обслуговування і ремонт легкових автомобілів від 20 листопада 2017 року № 1431; графік виконання ремонтних робіт за договором від 20 листопада 2017 року              № 1431; договір на послуги охорони території та приміщень від 26 жовтня 2017 року № 01/10/17; довідку Головного управління статистики в Одеській області від 29 вересня 2015 року № 05.3-19/3277; наказ штатного розкладу Приватного підприємства «Столес-Транс» від 29 грудня 2017 року № 247-1; додаток до наказу штатного розкладу Приватного підприємства «Столес-Транс» від                29 грудня 2017 року № 1; оборотно-сальдову відомість по рахунку 10 від 10 січня 2018 року; договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19 червня 2014 року; витяг з Державного реєстру України речових прав на нерухоме майно від 19 червня 2014 року № 23225428; план-схему території Приватного підприємства «Столес-Транс» від 26 березня 2014 року; пояснювальний лист від                    07 лютого 2018 року № 1420/072.

За наслідками розгляду вказаної заяви відповідачем-1 прийнято рішення про відмову в її задоволенні, яке мотивоване відсутністю інформаційного забезпечення виробників, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2013 року № 643, що не дає змоги упевнитися в строках здійснення ремонтних робіт. Також додатково повідомлено, що ввезення товарів за товарною позицією 8703 здійснюється за умови обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від                 21 травня 2012 року № 461.

Згідно з частиною першою статті 147 МК України переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Частиною другою статті 150 МК України передбачено, що операції з переробки товарів можуть включати: 1) власне переробку товарів, у тому числі: обробку, монтаж, демонтаж, використання окремих товарів, які сприяють чи полегшують процес виготовлення продуктів переробки; 2) ремонт товарів, у тому числі модернізацію, відновлення та регулювання, калібрування.

Згідно з частинами першою - третьою статті 149 МК України поміщення товарів у митний режим переробки на митній території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи.

Разом із заявою власник товарів або уповноважена ним особа подає органу доходів і зборів такі документи: 1) зовнішньоекономічні договори або документи, що їх замінюють, на підставі яких здійснюватиметься переробка товарів, і які повинні містити, зокрема, відомості про обов`язковий обсяг виходу продуктів переробки, конкретний обсяг робіт і строк їх виконання. Якщо зовнішньоекономічний договір або документ, що його замінює, не містить зазначених відомостей, такі відомості подаються окремим документом; 2) технологічні схеми переробки (крім випадків ввезення товарів з метою ремонту, у тому числі модернізації, відновлення та регулювання), в яких повинні бути зазначені відомості про всі етапи переробки та процесу перетворення товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, на продукти переробки, кількісні показники товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, та інших товарів, що витрачаються підприємством на здійснення операцій з переробки, з обґрунтуванням виробничих втрат товарів на кожному етапі, а також відомості про найменування та кількість відходів переробки; 3) договори на переробку товарів з іншими підприємствами, якщо окремі операції (або повний цикл) з переробки товарів здійснюватимуться такими іншими підприємствами; 4) інші документи за бажанням власника товарів або уповноваженої ним особи - висновки державних органів, експертних установ, організацій, державні стандарти й стандарти підприємства, технічні умови, описи чи креслення зразків, відповідно до яких здійснюватиметься переробка, тощо.

Дозвіл на переробку товарів на митній території України видається органом доходів і зборів підприємству безоплатно протягом п`яти робочих днів від дати реєстрації відповідної заяви.

За правилами частини восьмої статті 149 МК України рішення про відмову у видачі дозволу на переробку товарів на митній території України приймається, якщо: 1) відомостей, зазначених у поданих заявником документах, недостатньо для визначення обов`язкового обсягу виходу продуктів переробки, що утворюються в результаті переробки товарів; 2) орган доходів і зборів виявив невідповідності у відомостях, що містяться у поданих заявником документах, або недостовірність цих відомостей; 3) органом доходів і зборів встановлено відсутність належного технологічного обладнання, приміщень, умов для обліку і зберігання товарів, що ввозяться з метою переробки; 4) підприємством не дотримано встановлених законодавством України заборон чи обмежень щодо переробки товарів на митній території України.

Відповідно до пункту 2 Технічного регламенту з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 липня 2013 року № 643 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Технічний регламент), виконавцем технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів є суб`єкт господарювання, який відповідає встановленим вимогам та надає послуги з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем).

Згідно з пунктом 2 Технічного регламенту інформаційне забезпечення від виробника колісного транспортного засобу - це інформація, необхідна для ідентифікації, визначення технічного стану, ремонту та обслуговування колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем).

Пунктом 8 Технічного регламенту передбачено, що виконавцем технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів є суб`єкт господарювання, який відповідає таким вимогам: 1) має власні або орендовані засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають установленим законодавством вимогам; 2) роботи з технічного обслуговування і ремонту здійснює персонал необхідного рівня професійної кваліфікації відповідно до видів цих робіт; 3) має виробничі споруди, засоби технічного обслуговування і ремонту, що відповідають встановленим законодавством вимогам.

Однією з підстав для прийняття оскаржуваного рішення про відмову в задоволенні заяви про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України слугував, зокрема, висновок відповідача-1 про відсутність інформаційного забезпечення виробників, що не дає змоги упевнитися в строках здійснення ремонтних робіт.

Проте, судовими інстанціями з`ясовано, що до заяви від 07 лютого 2018 року № 746                                 ПП «Агрологістика» долучено відомості про те, яке технологічне обладнання буде використовуватися для ремонту та забезпечення виконання операцій з переробки, що відповідає наведеним положенням Технічного регламенту.

Також до заяви додано відомості з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, видані Головним управлінням статистики в Одеській області, від 29 вересня 2015 року               № 05.3-19/3277, відповідно до яких одним із видів діяльності Приватного підприємства «Столес-Транс» за КВЕД-2010 є 45.20 - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, а також обґрунтований графік виконання ремонтних робіт за договором від 20 листопада 2017 року № 1431 щодо кожного автомобіля окремо, який підписано замовником (позивачем), виконавцем (Приватним підприємством «Столес-Транс») та погоджено Відкритим акціонерним товариством «Агрологістіка ЛТ».

Щодо посилання митниці на відсутність інформації про проведення огляду території, приміщень, складів та інших місць, де знаходяться або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що підлягають митному контролю, з метою встановлення наявності у заявника режиму переробки та/або переробника, то пункт 6 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не передбачає обов`язкове його проведення, а лише встановлює, що видачі дозволу на поміщення товарів у митний режим може передувати огляд територій, приміщень складів та інших місць, де знаходяться або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що підлягають митному контролю.

Надаючи оцінку доводам відповідача-1 про те, що ввезення товарів за товарною позицією 8703 здійснюється за умови обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 461 «Про затвердження переліку товарів, ввезення яких на митну територію України та/або переміщення територією України прохідним та внутрішнім транзитом здійснюється за умови обов`язкового надання митним органам забезпечення сплати митних платежів», суди цілком об`єктивно вказали, що положення цього нормативно-правового акта не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки транспортні засоби ввозилися позивачем у митний режим переробки на митній території України, а не в митний режим транзит.

З огляду на викладене є правильним висновок судів першої та апеляційної інстанцій про протиправність рішення митниці про відмову в задоволенні заяви від 07 лютого 2018 року № 746 про надання дозволу ПП «Агрологістика» на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України.

Крім того, судами встановлено, що позивачу виставлено рахунки від 13 березня 2018 року № 305 за демередж (на користь судноплавної лінії) контейнера MSKU8836815 на суму 21776, 67 грн станом на 13 березня 2018 року та від 13 березня 2018 року № 306 за демередж (на користь судноплавної лінії) контейнера MRKU 7299480 на суму 13480,00 грн станом на 13 березня 2018 року, оплата яких засвідчується платіжними дорученнями від 16 березня 2018 року № 1821 та від 16 березня                 2018 року № 1822.

Відповідно до частини першої статті 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У спірній ситуації, оскільки відповідач-1, безпідставно приймаючи оскаржуване рішення, завдав            ПП «Агрологістика» матеріальну шкоду (збитки), які виразилися у виставленні рахунків за демередж, вимоги щодо її відшкодування є правомірними.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги митниці без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін. 

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від             15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                     І. Я. Олендер

                                                                                             Р. Ф. Ханова