ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 676/1817/19
Провадження № 22-ц/4820/448/22
Хмельницький апеляційний суд
у складі колегії  суддів  судової палати з розгляду цивільних справ: Костенка А.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.
секретар судового засідання Кошельник В.М.
з участю представника відповідача Акціонерного товариства "Альфа-Банк»
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/1817/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк", яка подана представником Панченком Дмитром Вікторовичем, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року в складі судді Семенюк В.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Хмельницького Бюро технічної інвентаризації Хмельницької міської ради Яковлюк (Дубас) Олени Олександрівни, Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування (вилучення) запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинення права власності.
Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд
в с т а н о в и в :
В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просила визнати незаконним і скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Дубас Олени Олександрівни, Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області, індексний номер 45386958 від 06.02.2019 року 11:17:41 права власності на житловий будинок, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за АТ"Укрсоцбанк" та скасувати (вилучити) запис № 30163665 від 04.02.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною про державну реєстрацію права власності за АТ "Укрсоцбанк", припинивши право власності АТ «Альфа-Банк» на вказаний житловий будинок, та стягнути з АТ "Альфа-Банк" на її користь судовий збір у розмірі 768,40 грн.
В обґрунтування позову вказувала, що 19.07.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» - іпотекодержателем та нею, як майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 - позичальника, було укладено Іпотечний договір, за умовами якого вона передала в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Генеральним договором № 890/94-ГД 34 від 19.07.2007 року, нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що по АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30.05.2016 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу останнього на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Рішення набрало законної сили 04.10.2016 року.
Постановою від 04.10.2016 року заступника начальника Кам`янець-Подільського міського відділу виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області Катеренчук О.І. відкрите виконавче провадження ВП № 52505711 по вказаному рішенню суду. Але виконавчі дії не проводяться, оскільки діє Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
26.02.2018 року нею направлено письмову заяву до АТ «Укрсоцбанк» про неможливість застосування позасудового врегулювання стягнення предмета іпотеки, так як існує рішення суду, яким встановлено спосіб виконання та діє мораторій на її єдине житло.
20.02.2019 року із Інформаційної довідки Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області їй стало відомо про прийняття державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області Дубас Оленою Олександрівною рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45386958 від 06.02.2019 року, дата та час державної реєстрації 04.02.2019 року, 11:17:41, а саме реєстрацію права власності на її житловий будинок, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Укрсоцбанк».
Підставою виникнення права власності, зазначеною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зазначені: Договір про зміну іпотечного договору, серія та номер 1351, виданий 13.05.2008 року Кам`янець-Подільським міським нотаріальним округом; Договір про зміну іпотечного договору, серія та номер: 4078, виданий 11.09.2009 року Кам`янець-Подільськими міським нотаріальним округом: Іпотечний договір, серія та номер: 4071, 4072, виданий 19.07.2007 року Кам`янець-Подільським міським нотаріальним округом; Повідомлення, серія та номер: 104569, виданий 06.02.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк»; Рекомендоване повідомлення, серія та номер: б\н, виданий 06.02.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк».
Позивач вказувала, що дії державного реєстратора, які полягають у прийнятті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень неправомірні, такі, що вчинені із грубими порушеннями чинного законодавства, оскільки спір щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вже вирішено судом та право кредитора на захист його порушених прав вже реалізовано в судовому порядку, що виключає можливість набуття права власності на іпотечне майно в позасудовому порядку. Таким чином, АТ «Укрсоцбанк» вже обрав спосіб звернення на предмет іпотеки погоджений Сторонами в Іпотечному договорі, а саме в п.п4.5.1. п.4 Іпотечного Договору та використав його.
Зазначала, що позасудовий спосіб врегулювання спору повинен передувати судовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, але ніяк не навпаки, як вчинив АТ «Укрсоцбанк», який спочатку використав судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, а потім скористався позасудовим врегулюванням спору. Між сторонами не укладався договір про позасудове врегулювання спору.
Крім того, на час здійснення реєстрації прав на нерухоме майно не проводилась відповідна обов`язкова оцінка предмету іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, що є порушенням ч.5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
Також позивач вказувала, що в Україні діє мораторій на звернення стягнення на нерухоме житлове майно, що є предметом іпотеки, згідно із Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Крім того, її житловий будинок, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м. не перевищує 250 кв.м. для житлового будинку і нерухоме майно використовується нею, як місце постійного проживання її, як майнового поручителя і будь-якого іншого житла вона не має, тому не може бути застосоване примусове стягнення на підставі дії Закону № 1304-УІІ. Отже, посилаючись на вищевказані підстави позивачка просила суд задоволити її позов.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року вказаний позов було задоволено. 
Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Дубас Олени Олександрівни, Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області, індексний номер 45386958 від 06.02.2019 року 11:17:41, про реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за АТ "Укрсоцбанк", код ЄДРПОУ 00039019 (номер запису про право власності 30163665, дата та час державної реєстрації - 04.02.2019, 09:23:29).
Скасовано (вилучено) запис № 30163665 від 04.02.2019 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинений державним реєстратором Дубас Оленою Олександрівною про державну реєстрацію права власності за АТ "Укрсоцбанк", припинивши право власності АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ: 23494714.
Стягнуто з АТ "Альфа-Банк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ "Альфа-Банк", через свого представника Панченка Д.В. подало апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. 
Так, апелянт не погоджується із висновками, до яких прийшов суд за результатами розгляду справи. Зазначає, що звертаючись до Державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Дубас О.М. для набуття права власності на предмет іпотеки ПАТ «Укрсоцбанк», при зверненні, діяло відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» та умов іпотечного договору.
Згідно з п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015р. № 1127 АТ «Укрсоцбанк» надало державному реєстратору весь перелік визначених вказаною нормою, документів, а також копії повідомлень про звернення стягнення на предмет іпотеки № 104569, які надсилались 06.12.2018р. боржнику та іпотекодавцю, і які були отримані - 13.02.2018р. ОСОБА_1 та 16.02.2018р. ОСОБА_2 . Таким чином, як вказує апелянт, банком було повністю дотримано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.
Щодо висновку суду про наявність рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, то, на думку апелянта, такий висновок суперечить правовим позиціям, викладеним в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.05.2019р. № 310/11024/15-ц, а також в постанові Верховного Суду у справі № 7125/15975/17 від 18.12.2019р.
Також, апелянт вважає, що посилання суду на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є безпідставним, оскільки іпотекодавці дали згоду іпотеко держателю на перехід права власності на предмет іпотеки за рішенням іпотеко держателя шляхом підписання договору іпотеки. Крім того, як вказує апелянт, такий висновок суду також суперечить наявній судовій практиці з вирішення справ з подібними правовідносинами, суду вищої судової інстанції та положенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Зазначає, що сама позивачка не надала суду жодного доказу використання спірної квартири як місця свого постійного проживання та відсутності іншого нерухомого майна, оскільки саме позивач мала довести ці обставини.
Апелянт також вказує, що ОСОБА_1 було невірно обрано спосіб захисту своїх прав, а суд в порушення положень процесуального закону, неправомірно прийняв на останньому судовому засіданні від представника позивача та протокольною ухвалою задовільнив клопотання про уточнення позовних вимог саме в частині скасування запису про державну реєстрацію.
Апелянт зазначає, що інших позовних вимог, ніж ті, що були заявлені первісно позивач не заявляла, а тому, на думку апелянта, на підставі заявлених позовних вимог суд мав би відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту. Тому, посилаючись на вищезазначені обставини та порушення, допущенні судом, апелянт просив задоволити його апеляційну скаргу та скасувати рішення суду перешої інстанції, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так судом встановлено, що 19.07.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», та ОСОБА_2 було укладений Генеральний договір про здійснення кредитування №890/94-ГД 34.
За п.1 зазначеного Генерального договору кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти у гривнях та/або доларах США, Євро, в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ станом на укладення цього договору, 47000 доларів США, на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, а позичальник зобов`язується повернути кредит у строки та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, сплатити проценти у розмірі, що зазначатиметься у додаткових угодах до цього договору, а також сплачувати комісії у розмірі та порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в додаткових угодах до цього договору, та є його невід`ємною частиною. Кредитування за цим договором здійснюється протягом періоду з 19.07.2007 р. по 18.07.2017 р. включно. Відповідно до п.4 зазначеного договору конкретні умови кредитування, а саме: сума, мета, строк Кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення Кредиту та спосіб його надання визначаються згідно з додатковими угодами, що укладаються між Сторонами та є невід`ємними частинами цього Договору. 
П.2.1. Генерального договору передбачено, що виконання зобов`язань позичальника за цим договором забезпечується іпотечним договором № б/н від 19.07.2007 р. з майновим поручителем ОСОБА_1 
19.07.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладена Додаткову угоду № 1 до Генерального договору про здійснення кредитування № 890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. П.1. зазначеної угоди передбачено, що відповідно до Основних положень Генерального договору Кредитор надає позичальнику кредит у формі разового кредиту в сумі 47 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом у розмірі 14% річних, а також Позичальник сплачує комісії, види, розміри та строки сплати яких визначені в цій додаткові угоді. Кредит надається на строк з 19.07.2007 р. по 18.07.2014 р. включно. П.4 зазначеної угоди передбачено, що погашення кредиту здійснюється частинами у валюті кредиту в сумі не менш ніж 653,00 долара США, щомісячно до 5 числа включно місяця, починаючи з серпня 2008 року, окрім місяця в якому позичальником було отримано кредит, кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 18.07.2014 р. в сумі 637,00 доларів США.
13.05.2008р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до Генерального договору №890/94-ГД 34 від 19.07.2007р., якою було збільшено «ліміт кредитування» до 56 000 доларів США. та викладено в новій редакції п.2.1.1: «іпотечний договір № б/н від 19.07.2007 р. з майновим поручителем ОСОБА_1 , заставною вартістю 365367,50 грн., що в еквіваленті складає 72350 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату укладання договору зі змінами та доповненнями».
11.09.2009 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін № 1 до Додаткової угоди № 1 від 19.07.2007р. до Генерального договору № 890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. згідно якої було викладено в новій редакції п. 1, 2, 3 та 4. Згідно п 1 нової редакції банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 50953,34 долари США зі сплатою 14,5% річних. 
Банком умови зазначених Додаткової угоди № 1 до Генерального договору про здійснення кредитування № 890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. та Договору від 11.09.2009 р. про внесення змін до Додаткової угоди № 1 від 19.07.2007р. було виконано в повному обсязі, позичальнику було надано кредит в сумі: 47000 доларів США 19.07.2007 р. та 3953,34 долари США .     
13.05.2008 р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до Генерального договору №890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. у вигляді Договору кредиту №890/211-РК 98, згідно якого банк надав останній грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 9000,00 доларів США, зі сплатою 14,00 % річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 18.07.2017 р. 
Банком умови зазначених Додаткової угоди у вигляді Договору кредиту №890/211-РК 98 від 13.05.2008 р. до Генерального договору №890/94- ГД 34 від 19.07.2007р. та Додаткової угоду № 1 від 11.09.2009 р. було виконано в повному обсязі.
Позичальницею умови зазначених Додаткової угоди у вигляді Договору кредиту №890/211-РК 98 від 13.05.2008 р. до Генерального договору №890/94- ГД 34 від 19.07.2007р. та Додаткової угоди № 1 від 11.09.2009 р. належним чином не виконуються.
 При цьому з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за Генеральним договором №890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та ОСОБА_1 було укладено 19.07.2007 р. іпотечний договір, згідно якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за АДРЕСА_1 . На даній земельній ділянці знаходяться: саманний будинок, розміром житлової площі - 43,4 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м.
Згідно п.п. 2.4.3, 4.1, 4.5.1, 4.5.3 іпотечного Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду або шляхом передачі іпотеко держателю права вланості на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечення іпотекою зобов`язань в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».
В зв`язку з порушенням позичальницею умов зазначених кредитних договорів банк звертався з позовом до постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_2 . Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 16.05.2011 р. по справі № 1482/10 за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Генеральним договором було стягнуто з відповідачки на користь банку 471936,06 грн. заборгованості.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30 травня 2016 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" за Додатковою угодою у вигляді Договору кредиту №890/211-РК 98 від 13.05.2008р. до Генерального договору № 890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. в розмірі 4112,48 доларів США( в т.ч. заборгованість за відсотками нарахованими на строкову заборгованість - 2720,47 доларів США, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість - 1392,01 доларів США) та 55518,35 грн. пені(за несвоєчасне повернення відсотків), за Додатковою угодою № 1 від 19.07.2007р. до Генерального договору № 890/94-ГД 34 від 19.07.2007р. в розмірі 20244,27 дол. США( в т.ч. заборгованість за відсотками нарахованими на строкову заборгованість - 8446,46 доларів США, заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість - 11797,81 доларів США) та 273345,59 грн. пені(за несвоєчасне повернення відсотків). Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу останнього на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Дане рішення набрало законної сили та було звернуто банком до примусового виконання до виконавчої служби.
Постановою від 04.10.2016 року заступника начальника Кам`янець-Подільського міського відділу виконавчої служби ГТУЮ у Хмельницькій області Катеренчук О.І. відкрите виконавче провадження ВП № 52505711 по вказаному рішенню суду, але виконавчі дії з того часу не проводяться, оскільки діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
06.02.2019 року державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Хмельницької області Дубас Оленою Олександрівною прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 45386958 від 06.02.2019 року, дата та час державної реєстрації 04.02.2019 року, 11:17:41, а саме реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., Дане рішення, що належав ОСОБА_1 . 
Підставою виникнення права власності, зазначеною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зазначені: Договір про зміну іпотечного договору, серія та номер 1351, виданий 13.05.2008 року Кам`янець-Подільським міським нотаріальним округом; Договір про зміну іпотечного договору, серія та номер: 4078, виданий 11.09.2009 року Кам`янець-Подільськими міським нотаріальним округом: Іпотечний договір, серія та номер: 4071, 4072, виданий 19.07.2007 року Кам`янець-Подільським міським нотаріальним округом; Повідомлення, серія та номер: 104569, виданий 06.02.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк»; Рекомендоване повідомлення, серія та номер: б\н, виданий 06.02.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку»  (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.
За нормами цієї ж статті на даний час іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
В той же час, 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який був чинний на час реєстрації державним реєстратором права власності на предмет іпотеки за банком в позасудовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки. 
 Пунктом 1 цього Закону, передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону № 898-IV, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:
- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;
- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.
Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.
Як встановлено судом, за умовами Генерального договору №890/94-ГД 34 від 19.07.2007 р мета кредитування визначається додатковими угодами, а відповідно Додаткової угоди у вигляді Договору кредиту № 890/211-РК98 до Генерального договору №890/94-ГД 34 кредит надається позичальнику на поточні потреби, тобто він є споживчим кредитом в іноземній валюті.
При цьому предмет іпотеки використовується майновим поручителем як місце постійного проживання за відсутності у нього іншого нерухомого житлового майна.
За нормами Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.
Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. 
Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»  ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за АДРЕСА_1 , який використовується позивачем як єдине місце постійного проживання, не може бути примусово звернуто стягнення як на предмет іпотеки на підставі дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі й шляхом реєстрації права власності за ПАТ «Укрсоцбанк» як забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору від 19.07.2007 року, укладеного в іноземній валюті.
Отже, у державного реєстратора були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк».
Такий же правовий висновок міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а, від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд має враховувати при вирішенні спору.
З цих підстав доводи апеляційної скарги, щ

я апелянта на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 18.12.2019 року, 15.01.2020 року, так як постанова Великої палати Верховного Суду у справі № 644/3116/18, яка приймається до уваги судом при вирішенні даного спору ухвалена 19 травня 2020 року, тобто після винесення вищевказаних постанов, а тому саме вказана постанова є пріоритетною при застосування правових позицій Верховного Суду в даній категорії спорів.
Також апеляційний суд вважає, що банк використав та відповідно реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі судового рішення, тобто в судовому порядку, таке судове рішення на час розгляду справи перебуває на примусовому виконанні у виконавчій службі, а тому банк не може повторно вже в позасудовий спосіб звернути стягнення на той же предмет іпотеки по забезпечення тих же зобов`язань боржника за кредитним договором. Такі дії банку суперечать положенням Закону України «Про іпотеку» та нормам цивільного законодавства щодо обрання банком способу захисту порушеного права, яке банк вже захистив у вибраний ним спосіб шляхом звернення до суду та в послідуючому виконанням судового рішення на користь банку в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Доводи апеляційної скарги, що банк мав право після звернення до суду також і в позасудовий спосіб звернути стягнення на предмет іпотеки з врахуванням вищевказаного не заслуговують на увагу.
Не приймає до уваги колегія суддів і посилання апелянта на недоведеність позивачем тієї обставини, що спірний житловий будинок є єдиним її житлом.
Ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачка у відповіді на відзив на позов вказувала, що спірний житловий будинок є її єдиним житлом, на підтвердження чого надала довідку про місце реєстрації проживання, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по об`єкту нерухомості.
В свою чергу апелянт жодним чином вказані пояснення позивача не спростовував, будь-яких доказів суду не надав, жодних клопотань суду для встановлення вказаної обставини не заявляв, а тому колегія суддів вважає, що апелянт належним чином не довів своїх заперечень щодо вказаної обставини, а позивач відповідно обґрунтувала такі свої твердження.
Відхиляє суд і посилання апелянта на ту обставину, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, так як, на думку апелянта, позивач не просив суд припинити право власності банку на спірний житловий будинок.
В своїй уточненій позовній заяві позивач просила суд, крім інших позовних вимог, припинити право власності банку на спірний житловий будинок і позов в цій частині був задоволений судом.
Подання такої заяви з порушенням норм процесуального права, як про зазначає апелянт не є підставою для скасування судового рішення та відмови в позові, оскільки за нормами ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, а в даному випадку суд правильно вирішив справу.
Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги. 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк", яка подана представником Панченком Дмитром Вікторовичем, залишити без задоволення. 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 18 липня 2022 року.

Судді                                         А.М. Костенко

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк