ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/12492/21
Провадження № 22-ц/4820/561/22

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., Ярмолюка О. І., 
секретар судового засідання Гриньова А. М.,
з участю відповідачки ОСОБА_1 ,
позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року (суддя Козак О. В., повне судове рішення складено 24 грудня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 

у с т а н о в и в :
У травні 2021 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що з 07 вересня 2012 року по 21 червня 2019 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживала з матір`ю і він сплачував аліменти на утримання за рішенням суду. Спір щодо визначення місця проживання сина вирішується судом. З 06 березня 2020 року дитина проживає з ним в орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні. ОСОБА_1 не несе будь-яких витрат на утримання сина, хоча має постійну роботу та високий дохід. Він надсилав відповідачці листи з проханням про надання матеріальної допомоги на утримання дитини, які залишені без реагування. 
Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з березня 2020 року і до досягнення сином повноліття. 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2020 року і до його повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про судовий збір.
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу і просить його скасувати в частині вирішення вимог про стягнення аліментів та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що факт проживання сина з батьком не підтверджений належними та допустимими доказами. Зокрема, обставини які зазначені в акті перевірки житлових умов не відповідають дійсності, акт не підтверджує проживання дитини з батьком з 28.08.2020 по теперішній час. Зазначений акт був прийнятий судом з порушенням вимог ЦПК України і не може вважатися допустимим доказом, оскільки складений неналежною особою, не містить обов`язкових реквізитів, а його зміст та форма не відповідають Порядку провадження органами опіки і піклування діяльності, пов`язаної із правами дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866. Суд не взяв до уваги те, що вона не ухиляється від утримання сина. Позивач самочинно викрав дитину, а вона постійно вживає заходи з метою розшуку сина, встановлення порядку його виховання та утримання, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Листи ОСОБА_2 про надання йому матеріальної допомоги на утримання сина не є безумовною підставою для стягнення аліментів за минулий час. Вважає, що підстав для присудження аліментів за минулий час не було. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Вказує на те, що надані ним докази проживання та утримання дитини не спростовані відповідачкою. 
У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала. ОСОБА_2 та його представник не визнали апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що сторони з 07 вересня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 червня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.
Дитина проживала з матір`ю і за рішенням суду з ОСОБА_2 стягувалися аліменти на її утримання. 
З березня 2020 року син проживає з батьком і перебуває на його утриманні. 
ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини вирішується в судовому порядку (справа № 686/8535/20).
З 28 серпня 2020 року позивач періодично звертався до відповідачки з питання надання матеріальної допомоги на утримання сина. Проте така допомога матір`ю не надавалася. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. 
Задовольняючи частково позов про стягнення аліментів, суд виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. 
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частини 1, 2 і 3 статті 181 СК України).
Відповідно до частин 1 і 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
На підставі частини 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Відповідно до акту перевірки житлових умов від 09 липня 2020 року, складеного провідним фахівцем із соціальної роботи Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 разом із синами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проживають у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Для дітей створені всі умови для успішного навчання та виховання, квартира облаштована сучасними меблями та технікою, дитина має окрему кімнату облаштовану спортивним кутком, окреме ліжко, столик з комп`ютером, куток для відпочинку (іграшки, книжки).
Зазначену квартиру позивач орендує за договором оренди квартири від 01 січня 2015 року. 
Згідно з довідкою ОСББ «Жасмін» від 11 вересня 2020 року ОСОБА_4 зареєстрований разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до договору № 100320073010, укладеного 30 липня 2020 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Центр освіти «Оптіма», виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати освітні послуги, а саме: дистанційне навчання учня ОСОБА_4 у 2-12 класах відповідно до державного стандарту загальнообов`язкової середньої освіти у визначений договором час та у відповідності до програми навчання, а замовник зобов`язується приймати послуги та вчасно оплачувати їх.
Згідно з додатком № 1 до Договору № 100320073010 про надання освітніх послуг у ТОВ «Центр освіти «Оптіма» вартість навчання за рік становить 27000 грн. На виконання умов вказаного договору оплату здійснює ОСОБА_2 , що підтверджується квитанціями АТ КБ «ПриватБанк». 
Навчання ОСОБА_8 у вказаному навчальному закладі підтверджується свідоцтвами досягнень за 2020-2021 роки, довідкою ТОВ «Центр освіти «Оптіма» від 27.08.2020 № 02-21/2737.
З метою отримання дитиною спортивно-оздоровчих послуг позивач 17 серпня 2020 року уклав з ТОВ «Фіт-Консалтинг» договір № ПБР 15122 про надання спортивно-оздоровчих послуг, вартість яких складає 5985 грн і оплата підтверджується квитанціями АТ КБ «ПриватБанк».
19 березня 2020 року ОСОБА_2 уклав декларацію про вибір лікаря № 0001-0ЕНМ-1X00 (лікар-педіатр КНП ЦПМСД Києво-Святошинської районної ради Черкас М. М.).
З метою отримання від відповідачки матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_2 на адресу відповідачки у період з 28 серпня 2020 року по серпень 2021 року надсилав листи з проханням надати матеріальну допомогу на утримання їхнього сина ОСОБА_4 .
ОСОБА_1 має постійне місце роботи, заробіток та можливість надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини.
Установивши обставини проживання сина з батьком та ухилення матері від надання матеріальної допомоги на утримання сина, щодо отримання якої ОСОБА_2 вживав заходів, починаючи з 28 серпня 2020 року, суд обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідачки аліментів на користь позивача, починаючи з 28 серпня 2020 року.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували правильний висновок суду. 
Визначений за рішенням суду розмір аліментів забезпечує виконання ОСОБА_1 законодавчо закріпленого обов`язку з утримання сина та його право на утримання.
Посилання в апеляційній скарзі на недотримання вимог щодо проведення перевірки житлових умов і форми складення акту перевірки, як на підставу для скасування рішення суду, не заслуговує на увагу, оскільки встановлені за результатом проведення перевірки обставини проживання дитини з батьком не спростовані іншими доказами.
Вирішення у суді спору між сторонами про визначення місця проживання дитини не позбавляє батьків обов`язку утримувати малолітню дитину.
Порушення норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.
Відповідно слушними є аргументи щодо законності та обґрунтованості судового рішення, викладені у відзиві на апеляційну скаргу. 
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 грудня 2021 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 10 серпня 2022 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

О. І. Ярмолюк