ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № П/320/335/20                                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В. В.,
                                     суддів: Ганечко О. М., Василенко Я.М.,
                                        за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Підприємства "Фастівський ринок" Київської регіональної спілки споживчої кооперації про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи, за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та торгівельних груп з наметів (торгівельних місць) на території Підприємства Фастівський ринок Київської регіональної спілки споживчої кооперації за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Костельна (25 Жовтня), 9, шляхом зобов`язання повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті планової перевірки від 11.10.2019 № 181.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2021 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в  повному обсязі. Апелянт вважає, що зафіксовані в акті перевірки порушення правил пожежної та техногенної безпеки, створюють загрозу життю, а також здоров`ю людей та не були усунуті в повному обсязі.
В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи,  відзив на апеляційну скаргу, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДСНС України у Київській області відповідно до Кодексу цивільного захисту України та Положення про Головне управління ДСНС України у Київській області, затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС 12.11.2018 № 661), здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно рятувальних служб.
Відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби з надзвичайних ситуацій на 2019 рік, затвердженого наказом ДСНС України від 30.11.2018 №692 було здійснено планову перевірку додержання та виконання вимог законодавства Підприємством Фастівський ринок Київської регіональної спілки споживчої кооперації за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Костельна (25 Жовтня), 9.
Повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 13.09.2019 № 66/1/11746 вручено в.о. директора Підприємства Фастівський ринок Київської регіональної спілки споживчої кооперації Дяченко Н.О. 26.09.2019.
Позивачем 20.09.2019 видано посвідчення № 8925 на проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки Підприємства Фастівський ринок Київської регіональної спілки споживчої кооперації, яке було вручено в.о. директора Підприємства Фастівський ринок Київської регіональної спілки споживчої кооперації Дяченко Н.О. 26.09.2019.
За результатами перевірки складено акт від 11.10.2019, у якому зафіксовано 30 порушень, а саме
1. схема розміщень будівель, торговельних рядів, кіосків, павільйонів, контейнерів, торговельних місць на ринку розроблена без дотримання вимог нормативних документів та нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки та не погоджена з ДСНС (п. 1, 2 розділу ІІІ ППБ на Р);
2. використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості розпочато без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки ( абз 1 ч. 2 ст 57 КЦЗУ, п. 5 розділ ІІІ ППБ на Р);
3. зменшено нормативно визначену кількість в`їздів (виїздів) на (з) територію ринку (їх має бути не менше двох) на один (п. 7 розділ ІІІ ППБ на Р);
4. допускається складування горючих відходів між торговельними та іншими приміщеннями на ринку (п. 10 розділ ІІІ ППБ на Р);
5. не визначена категорія щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки для будівель і приміщень виробничого та складського призначення, розташованих на території ринку (п.12 розділ ІІІ ППБ на Р);
6. приміщення ринку не забезпечено системами протипожежного захисту відповідно до вимог нормативно-правових актів з питань пожежної безпеки (п.1.2 глава 1 розділ V ППБ на Р);
7. система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей на ринку знаходиться в несправному стані (п. 3 глава 1 розділ ІV ППБ на Р);
8. групи кіосків, магазинів, павільйонів та приміщення адміністративного призначення не обладнані СПЗ ( п. 4 глава 1 розділ VІ ППБ на Р);
9. будівлі, споруди, приміщення, контейнери, що використовуються для торгівлі та кіоски на ринку не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (п.1 глава 2 розділ VІ ППБ на Р);
10. відсутні спеціальні пожежні щити (стенди) для утримання первинних засобів пожежогасіння в будівлях, спорудах та інших приміщеннях на території ринку, згідно норм: вогнегасники 3шт, ящик з піском 1 шт, протипожежне покривало 1 шт, багор або лом та гак 2 шт, лопати 2 шт, сокири 2 шт (п. 4 глава 2 розділ VІ ППБ на Р);
11. будівлі мясного павільйону на території ринку, що має об`єм понад 500 куб м не забезпечено внутрішнім протипожежним водопроводом (п. 1 глава 3 розділ VІ ППБ на Р );
12. з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснюється методом скрутки ( п. 1.6 глава 1 розділ ІV ППБ на Р, п. 1 глава 1 розділ VІІ ППБ на Р);
13. експлуатація електромереж здійснюється без захисту місць вводу електромережі від потрапляння атмосферних опадів ( абз. 5 п. 1 глава 1 розділ VІІ ППБ на Р);
14. допускається влаштування та експлуатація тимчасових електромереж (абз. 7 п. 1 глава 1 розділ VІІ ППБ на Р);
15. допускається прокладання електромереж по горючих конструкціях (абз.8 п. 1 глава 1 розділ VІІ ППБ на Р);
16. не виконано захист кіосків, павільйонів розташованих на території ринку від прямих опадань блискавки згідно вимог ДСТУ Б В. 2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд» (п. 5 глава 1 розділ VІІ ППБ на Р);
17. опалення кіосків та павільйонів на території ринку здійснюється з використанням пічного опалення (п. 2 глава 2 розділ VІІ ППБ на Р);
18. показники пожежної небезпеки матеріалів внутрішнього опорядження, підлоги кіосків, призначених для розміщення всередині будівель, не відповідають вимогам пожежної безпеки (п. 3 глава 2 розділ V ППБ на Р);
19. торгівельні групи з наметів (торговельних місць) не забезпечені повздовжніми і поперечними проходами (проїздами) завширшки не менше 4 м. (п. 2 глава 3 розділ V ППБ на Р);
20. не розроблені і не затверджені інструкції щодо заходів пожежної безпеки для кожного магазину, кіоску (павільйону), приміщення об`єкта на території ринку та допоміжних технічних приміщень (п. 8 розділ ІІ ППБ на Р);
21. територія та приміщення не забезпечено відповідними знаками безпеки (п. 8 розділ ІІ ППБУ);
22. посадові особи відповідальні за протипожежних стан не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки ( п. 16 розділ ІІ ППБУ);
23. не виконано технічне обслуговування наявних вогнегасників (п.3.17 глава 3 розділ V ППБУ);
24. на наявних вогнегасниках відсутні облікові (інвентарні) номери за прийнятою на об`єкті системою нумерації (п.3.18 глава 3 розділ V ППБУ);
25. деревяні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (п. 2.5 глава 2 розділ ІІІ ППБУ);
26. наказом по підприємству не призначено відповідальну особу за утримання вогнезахисного покриву (п. 2.7 глава 2 розділ ІІІ ППБУ);
27. не здійснена перевірка комісією підприємства стану вогнезахисної обробки (п. 2.8 глава 2 розділ ІІІ ППБУ);
28. не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії (п. 3 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);
29. не проведено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки (п. 8 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ);
30. не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту ( п. 11 ч. 1 ст. 20 КЦЗУ).
Вважаючи вказані порушення у сферах пожежної і техногенної безпеки, а також цивільного захисту, суттєвими та такими, які мають за собою наслідок у вигляді застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та торгівельних груп з наметів (торгівельних місць) на території Підприємства Фастівський ринок, позивач звернувся з позовом до суду.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи виявлені порушення та вжиті позивачем заходи щодо їх усунення, не усунуті порушення не можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, отже підстави для застосування заходів реагування відсутні.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи та апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VI передбачені заходи щодо забезпечення пожежної безпеки, відповідно до ч. 1 якої забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 05.04.2007. № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до частини 6 статті 7 Закону №877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст. 66 КЦЗ України).
Згідно пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.
Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.
Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Згідно із ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Водночас у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Таким чином, ст.ст. 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.
При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Так, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.
Підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів може бути недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
На переконання апелянта виявлені недоліки є потенційною загрозою життю та здоров`ю людей, тому експлуатацію будівель та торгівельних груп з наметів (торгівельних місць) на території Підприємства Фастівський ринок слід зупинити.
Як вбачається з наданих відповідачем документів, порушення № № 1, 2 3, 10, 22, 23, 24, які зазначені в акті усунуті, що підтверджується схемою розміщення будівель, яка погоджена з Державним пожежним наглядом у грудні 2006, та з якої слідує, що кількість виїздів не зменшувалася, випискою з банку про оплату проведення навчань та журналом обліку вогнегасників.
Суд першої інстанції доречно зауважив щодо порушення № 2 та використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості розпочато без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, що відповідно п. 1 абз 7 ч. 4 ст. ст. 57 КЦЗУ декларація не подається на використання торговельних місць, кіосків та контейнерів, якщо їх розміщено на ринку відповідно до схеми, погодженої з органом державного пожежного нагляду.
В частині порущень № № 5, 11, то у відповідача відсутні приміщення, які відносяться до виробничого та складського призначення, а також відсутній м`ясний павільйон, що не спростовано позивачем.
Щодо порушень № № 6, 12, 13, 14, 15, 21, 25,26, 27, то в акті перевірки не конкретизовано місце порушень, що у свою чергу унеможливлює їх виправлення.
Пунктом 4.3. розділу 4 ДСТУ Б В.2.5-38:2008 передбачено, що необхідність виконання блискавкозахисту об`єкта від прямого удару блискавки (ПУБ) і його рівень блискавкозахисту (РБЗ) визначаються за таблицею Додатка А в залежності від можливо очікуваної кількості уражень об`єкта блискавкою за рік N і суспільного значення і тяжкості наслідків від дії блискавки.
У п. 4.4 цього ж ДСТУ вказано, що очікувана кількість уражень об`єкта блискавкою за рік N визначається за формулами, що наведені у цьому ДСТУ і у подальшому показники із цих формул необхідно підставити у Додаток А.
Поряд з цим, контролюючим органом не доведено порушення відповідачем згаданих приписів ДСТУ.
Посилаючись на 1 пункт Додатку А щодо необхідності забезпечити 1-й рівень блискавкозахисту на обєкті відповідача, позивач не довів, що будівлі відповідача відносяться до зон класів 1 і 20 згідно НАПБ В.01.056-2005/111, а відтак, повинні мати відповідний рівень блискавкозахисту.
Суд першої інстанції доречно вказав, що на жодному із об`єктів відповідача немає вибухонебезпечного середовища, у зв`язку з чим кожен із таких об`єктів не можна віднести до класу 1, 20 вибухонебезпечних зон, а отже відсутня необхідність виконання блискавкозахисту об`єктів згідно п. 4.3. розділу 4 ДСТУ Б В.2.5-38:2008.
Крім того, позивачем ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду, не обґрунтовано чому саме зупинення роботи будівель та торгівельних груп відповідача є співмірним і адекватним способом реагування на виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. 
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Підставами для застосування заходів реагування в першу чергу є наявність встановлення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 420/5156/18 вказав, що захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.  Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.
Обраний позивачем захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та торгівельних груп з наметів (торгівельних місць) на території Підприємства Фастівський ринок не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності у досягненні справедливого балансу між інтересами відповідача та публічними інтересами.
Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Підприємства "Фастівський ринок" Київської регіональної спілки споживчої кооперації про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко

Повний текст постанови складено 13.07.2022.