КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                                  Доповідач - Кулікова С.В.
№ 22-ц/824/1383/2022
  
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                                Справа № 369/4215/21
 
26 квітня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                         - Рубан С.М.    
                                   -  Заришняк Г.М.
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Янченка А.В., у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
 
в с т а н о в и в:
 
В березні 2021 року КП «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, в якому просило стягнути з відповідачів борг в розмірі 4 475,90 грн., з них основний борг 4 457,04 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 9,51 грн. за водопостачання та 9,35 грн. за водовідведення.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до договору № 4957 від 28.02.2000 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та відкритого особистого рахунку № НОМЕР_1 користувалися послугами як споживачі КП  «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради, які надавалися за адресою: АДРЕСА_1 . 
КП «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради надавало послуги з водопостачання та водовідведення, яке не припинялося з моменту реєстрації за місцем проживання відповідачів і по теперішній час.
Однак, відповідачі в порушення вимог п. 4.1 договору, не оплачували надані їм послуги з водопостачання та водовідведення, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4 457,04 грн. за період з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року.
Посилаючись на те, що відповідачі в добровільному порядку не сплатили заборгованість за надані послуги, позивач просив стягнути заборгованість та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2021 року у задоволенні позову КП «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, КП «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, пославшись на те, що з 01.11.2019 року відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , тому фактично не користувалися послугами, що надавалися позивачем. При цьому, суд не врахував, що оскільки відповідачі одержували вчасно та відповідної якості комунальні послуги, то відповідно вони повинні оплачувати такі послуги. Також суд не урахував, що 04.12.2019 року ОСОБА_1 зверталася до Виконавчого комітету Боярської міської ради щодо звільнення кімнати АДРЕСА_2 , та зняття з реєстрації разом із членами сім`ї, на що їй було, зокрема, рекомендовано вчинити дії щодо припинення нарахувань за надання житлово-комунальних послуг у гуртожитку за вказаною адресою, шляхом звернення до служб, які надають такі послуги, в тому числі - водопостачання та водовідведення, однак вона таких дій не вчинила.
З огляду на зазначене, позивач вважає, що відповідачі зобов`язані сплатити заборгованість, яка виникла у зв`язку з не оплатою ними у період з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року послуг з водопостачання та водовідведення, які надавалися КП «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судом першої інстанції встановлено, що 28.02.2000 року між Комунальним підприємством «Боярка-Водоканал» (Виконавець) та ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір № 4957, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві (наймачу (власнику) квартири (приватного будинку) та членам його сім`ї, а також іншими особами, які фактично проживають у квартирі (приватному будинку), послугами водопостачання та водовідведення, а споживач - своєчасно здійснювати оплату за споживання і користування цими послугами на умовах договору.
Згідно наданої позивачем довідки № 03/03-5 (ВЗ) від 20.01.2021 рокустаном на 01.01.2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого до 01.06.2020 року являлась ОСОБА_1 за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року обліковується заборгованість у сумі 4 457,04 грн.
З наданої ОСОБА_1 заяви від 17.06.2020 року, адресованої директору КП «Боярка-Водоканал», ОСОБА_1 повідомила позивача про те, що з 01.11.2019 року по 01.06.2020 року ОСОБА_1 та її сім`я не проживають за адресою:    АДРЕСА_1 .
Згідно акту депутата Боярської міської ради від 01.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 до 01.06.2020 року була зареєстрована: ОСОБА_1 , 1977 р.н., на даний час фактично за вказаною адресою ніхто не проживає, зі слів сусідів за вказаною адресою з 01.11.2019 року в даній кімнаті ніхто не проживав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем довідки про заборгованість та про нарахування та оплату за водопостачання та водовідведення не підтверджують споживання та користування цими послугами відповідачами за період з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року, а відтак виникнення обов`язку відповідачів по їх оплаті.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).
Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них.
Відповідно до частини 7 статті 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлення цін/тарифів на жилого-комунальні послуги належить виключно до повноважень органів місцевого самоврядування.
Відповідно до п.п. 17, 18 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21.07.2005 року № 630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).
З матеріалів справи вбачається, що згідно статуту Комунальне підприємство «Боярка-Водоканал» створено згідно рішення Боярського міськвиконкому № 400 від 06 грудня 1999 року і засновано на комунальній власності територіальної громади м. Боярка та підпорядковується безпосередньо виконкому Боярської міської ради.
28.02.2000 року між КП «Боярка-Водоканал» і ОСОБА_1 укладено договір № 4957, згідно якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві та членам його сім'ї, а також іншими особами, які фактично проживають у квартирі (приватному будинку), послугами водопостачання та водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно здійснювати оплату послуг за споживання і користування цими послугами на умовах даного договору.
Відповідно до п. п. 7.1.2  п. 7.1 договору споживач має право на не сплату послуг з холодного і гарячого водопостачання та водовідведення за час тимчасової відсутності споживача та членів його сім`ї (за умови відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів на вводі в квартиру (приватний будинок)).
Відповідно до п.п. 7.2.1  п. 7.2. договору споживач зобов`язаний своєчасно, в установлений договором термін оплачувати надані послуги.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до договору № 4957 від 28.02.2000 року про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення та відкритого рахунку № НОМЕР_1 являлися споживачами та отримували послуги від КП «Боярка-Водоканал».
Нарахування послуг по здійсненню водопостачання та водовідведення проводиться щомісячно відповідно встановленого тарифу. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. За основу взаємовідносин між Споживачами та КП «Боярка-Водоканалом» береться Типовий договір.
У відповідачів, як у споживачів, виникла заборгованість перед КП «Боярка-Водоканал» за користування водопостачанням та водовідведення.
З довідки від 20.01.2021 року № 03/03-5 ( ВЗ ) про заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення вбачається, що станом на 01.01.2021 року  за адресою АДРЕСА_1 , власником якого до 01.06.2020 року являлась ОСОБА_1 , за послуги централізованого водопостачання та водовідведення з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року обліковується заборгованість в сумі 4 457,04 грн., яка складається з: водопостачання за період 01.11.2019 року - 31.05.2020 року - 2 248,32 грн.; водовідведення за період 01.11.2019 року - 31.05.2020 року - 2 208,72 грн. 
Відповідач ОСОБА_1 заперечуючи проти задоволення позову вказувала на те, що з 01.11.2019 року за адресою  АДРЕСА_1 фактично ніхто не проживає, тому відповідачі не користувалися послугами, що надаються позивачем, на підтвердження чого надала суду акт депутата Боярської міської ради від 01.06.2020 року про те, що за вказаною адресою до 01.06.2020 року була зареєстрована ОСОБА_1 , на даний час фактично за вказаною адресою ніхто не проживає, зі слів сусідів за вказаною адресою з 01.11.2019 року в даній кімнаті ніхто не проживав.
Разом з тим, у листі виконавчого комітету Боярської міської ради від 28.12.2019 року адресованого ОСОБА_1 зазначено, що виконавчий комітет Боярської міської ради розглянув звернення за вх.. від 04.12.2019 № 02-5. КЗ/49-1276.2 щодо звільнення кімнати АДРЕСА_2 та зняття з реєстрації разом із членами сім`ї та визначено, що їй ( ОСОБА_1 ) необхідно здійснити заходи щодо: припинення нарахувань за надання житлово-комунальних послуг у гуртожитку за зазначеною адресою, після надання підтверджуючих документів стосовно зняття з реєстрації місця проживання всіх членів сім`ї, шляхом звернення до служб, які надають зазначені послуги (КП «Боярка-Водоканал», КП «БГВУЖКГ», газова служба); надати документи, що підтверджують відсутність заборгованості даних служб під час передачі ключів від житлової кімнати АДРЕСА_2 коменданту гуртожитків КП «БГВУЖКГ».
З копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що остання була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1   до 01.06.2020 року.
Лише 17.06.2020 року ОСОБА_1 звернулася до КП «Боярка - Водоканал» із заявою, в якій зазначила, що вона та її сім'я з 01.11.2019 року по 01.06.2020 року не проживали за адресою: АДРЕСА_1 , тому просила перерахувати нараховані борги внаслідок того, що вони за вказаною адресою їх не споживали.
На вищезазначену заяву, листом від 10.07.2020 року № 01-8/191 КП «Боярка - Водоканал» повідомило ОСОБА_1 про те, що підприємство не вбачає підстав для будь-яких перерахунків розміру плати за попередній період. Крім того, у листі зазначено, що рішення громадської комісії з житлових питань Боярської міської ради, ще в кінці 2019 року ОСОБА_1 було рекомендовано здійснити заходи щодо припинення нарахування за житлово-комунальні послуги, в тому числі - водопостачання та водовідведення, проте дана пропозиція заявником була проігнорована.
Враховуючи, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 до 01.06.2020 років, доказів повідомлення про припинення надання послуг у період з 01.11.2019 по 01.06.2020 року, розірвання договору або його перегляд до суду першої інстанції та апеляційної інстанції не надано і судом не встановлено, колегія суддів відхиляє заперечення відповідача ОСОБА_1 щодо задоволення позову з підстав не проживання їх за адресою АДРЕСА_1 , оскільки відповідачі не вчинили жодного дій з метою припинення нарахувань за водопостачання та водовідведення у разі їх непроживання за вказаною адресою, а сам по собі акт депутата не свідчить про не надання позивачем послуг відповідачам.
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що надані позивачем докази не підтверджують споживання та користування цими послугами відповідачами у період з 01.11.2019 року по 31.05.2020 року, а відтак виникнення обов`язку відповідачів по їх оплаті.
Перевіривши подані суду розрахунки, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача борг в розмірі 4 475,90 грн., з них основний борг 4 457,04 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 9,51 грн. за водопостачання, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 9,35 грн. за водовідведення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради, скасування рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст.. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи положення ч. 13 ст. 141 ЦПК України з кожного відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 864,67 грн.
 
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради - задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради борг в розмірі 4 475,90 грн., з них основний борг 4 457,04 грн., 3 % річних від простроченої суми в розмірі 9,51 грн. за водопостачання, 3 % річних від простроченої суми в розмірі 9,35 грн. за водовідведення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1 864,67 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1 864,67 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Боярка-Водоканал» Боярської міської ради витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 1 864,67 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
 
Головуючий:                                              Судді: