ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2022 р.           Справа№ 905/553/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Гаврилюка  О.М.
суддів:            Коротун О.М. 
          Андрієнка  В.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Дерій В.В.
за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання
від позивача: Краснопьорова О.С. (поза межами суду);
від відповідача: Єрьомичева А.В. (поза межами суду);
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021
у справі № 905/553/20 (суддя Стасюк С.В.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 1 546 573,19 грн
За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі №   905/553/20 позов Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 1 546 573,19 грн задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 1 546 573,19 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 20 195,23 грн, 23 298,60 грн судового збору.
Рішення мотивоване тим, що судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок штрафу за прострочення доставки вантажу відповідає фактичним обставинам справи, містить всю необхідну інформацію щодо нарахування позивачем штрафу, в тому числі й щодо термінів доставки вантажу за залізничними накладними та періоди прострочення, які, як встановлено судом, позивачем визначено вірно. Залізничні накладні не містять відмітки про причини затримки вантажу, яка б давала відповідачу право на збільшення терміну доставки, тому, перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу окремо по кожній залізничній накладній, суд погоджується з доводами позивача про те, що обґрунтованою є загальна сума штрафу в розмірі 1 546 573,19 грн. Беручи до уваги обставини даної справи та мотивування поданого відповідачем клопотання, суд не вбачає правових підстав для його задоволення та зменшення заявленого до стягнення штрафу. Матеріалами справи, а саме: договором № 180329/АЗСТ від 29.03.2018, додатковою угодою №107 від 18.03.2020 до договору № 180329/АЗСТ від 29.03.2018, актом №1 приймання-передачі наданих послуг на суму 20 195,23 грн від 21.05.2020, розрахунком розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг від 21.05.2020 та платіжним дорученням № 4500061082 від 21.05.2020 на суму 20 195,23 грн - підтверджено обсяг та вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі, що заявлений позивачем. Отже, судові витрати в частині покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 195,23 грн є обґрунтованими та такими, що покладаються на відповідача.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та відкрити провадження у справі; поновити строк на подання апеляційної скарги; скасувати в частині рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20; ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині, розрахованій в апеляційній скарзі; зменшити розмір штрафних санкцій; стягнути судові витрати зі сплати судового збору.
Підстава апеляційної скарги обґрунтовується тим, що відповідач не погоджується із вищезазначеним рішенням в частині стягнення 5 080,30 грн та вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повній мірі з`ясовані обставини та досліджені докази, що мають значення для справи.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до Північного апеляційного господарського суду, вказав на те, що у всіх спірних накладних відсутнє посилання на причину затримки у п. 49 накладної, що є прямим порушенням правил оформлення перевізних документів. Відповідачем не надано суду фактичних даних, з яких можливо було установити які саме причини слугували підставами для правомірного збільшення терміну доставки вантажів за відсутності вини перевізника за описаними накладними, так само як і встановити підстави для застосування до спірних правовідносин положень п. 2.9 Правил.
На думку позивача, необґрунтованими є доводи відповідача, що порушення взятого на себе зобовязання мало місце через використання ділянки залізниці із резервною колією, між ст. Волноваха та ст. Камиш Зоря, що має невелику пропускну здатність, оскільки зазначена обставина була заздалегідь до укладення спірного договору в рамках якого виникли спірні правовідносини відома відповідачу та організація руху по цій колії залежала виключно від останнього. Провізна плата та термін доставки визначались виходячи з фактично визначеної відстані (вищенаведений висновок повністю був підтриманий Донецьким апеляційним господарським судом по аналогічній справі №  905/2096/17 у своїй постанові від 22.01.2018).
Позивач зазначає про те, що відповідачем не був наданий відповідний сертифікат ТПП України, який би міг бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу, таким чином, як свідчать матеріали справи, відповідачем зобов`язання по своєчасній доставці вантажу не виконані належним чином без поважних причин, доводи відповідача про те, що вся залізнична мережа Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Укрзалізниця" знаходиться в зоні проведення АТО, що в свою чергу значно ускладнило транспортне сполучення та як наслідок забезпечення виконання вимог Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів та повністю залишив без уваги належним чином підтверджені доводи позивача, які у повному обсязі спростовують той факт, що затримка доставки вантажу спричинена проведенням АТО.
Позивач звертає увагу, що у даному випадку санкція не є договірною, а виникає із положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу, що також узгоджується із висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 906/434/17, від 20.03.2018 у справі № 925/1025/17 та від 05.02.2019 у справі №  914/2339/17. 
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 905/553/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Андрієнко В.В., Алданова С.О.
Розпорядженням виконуючого обов`язки керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2022, у зв`язку з перебуванням судді   Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022, для розгляду справи № 905/553/20 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді Коротун О.М., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2022 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі №   905/553/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20. Призначено справу № 905/553/20 до розгляду у судовому засіданні 17.02.2022.
Судове засідання у справі № 905/553/20, призначене на 17.02.2022, не відбулось, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Гаврилюка О.М.
З 18.02.2022 головуючий суддя Гаврилюк О.М. приступив до роботи, а відтак справа має бути призначена до розгляду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 розгляд справи № 905/553/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 призначено на 31.03.2022.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
У зв`язку із викладеним, судове засідання у справі № 905/553/20, призначене на 31.03.2022, не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 призначено розгляд справи № 905/553/20 призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі №905/553/20 на 26.05.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 заяви представника Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" та представника Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволені.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
Враховуючи викладене, перебування суддів у відпустках, тимчасову непрацездатністю судді Гаврилюка О.М., введення воєнного стану в Україні, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа №  905/553/20 розглядалась протягом розумного строку.
Позиції учасників справи
Представник позивача у судовому засіданні 26.05.2022 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20 залишити без змін.
Представник відповідача у судовому засіданні 26.05.2022 підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20 скасувати в частині та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині, розрахованій в апеляційній скарзі. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується ані позивачем, ані відповідачем, протягом серпня-вересня 2019р. останнім було доставлено позивачу вантаж за 244 залізничними накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.
Позивач, звертаючись до суду з цим позовом, вказує на те, відповідач, як перевізник вантажу, належним чином не виконав зобов`язання та допустив прострочення доставки вантажу за вказаними залізничними накладними, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 546 573,19 грн. штрафу на підставі ст. 116 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998.
Причиною виникнення спору в даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у вищезазначеному розмірі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (ст.  3 Статуту).
Пунктом 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Укладення договору перевезення вантажу шляхом складання транспортної накладної передбачено також ч. 2 ст. 307 ГК України.
Таким чином, відповідачем взято на себе зобов`язання з перевезення вантажу на підставі вказаних вище залізничних накладних.
Згідно з пунктами 22, 23 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.
У ч. 1 ст. 313 ГК України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.
Відповідно до пункту 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.
Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила), визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 названих Правил у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.
Відповідно до пункту 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).
Як передбачено в пункті 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.
Відповідно до пункту 2.9 Правил про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.
Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10 Правил).
Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські  зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частинами 2, 3 ст. 313 ГК України передбачено, що перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.
Згідно із п. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 2) 20    відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.
Встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.
Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем доставлено позивачу вантаж із порушенням встановленого терміну доставки, визначеного пунктом 41 Статуту та Правилами, що підтверджується календарними штемпелями у вказаних вище накладних (графа 52), що у відповідності до пункту 116 Статуту та пункту 1.1. Правил є підставою для застосування до відповідача як перевізника відповідальності у вигляді штрафу.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що залізничні накладні не містять відмітки про причини затримки вантажу, яка б давала відповідачу право на збільшення терміну доставки.
Однак, перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу окремо по кожній залізничній накладній, колегія суддів встановила, що позивачем, за деякими накладними, невірно нараховано штраф за несвоєчасну доставку вантажу, а саме:
- за накладною № 47074554 (№ 13 таблиці), невірно зазначено суму штрафу у розмірі 1 743,00 за 2 доби, натомість штраф за 1 добу не нараховується;
- за накладною № 43847417 (№ 11 таблиці), невірно вказано суму штрафу у розмірі 6 911,70 грн за 3 доби, натомість правильною сумою є сума у розмірі 2 303,90 грн за 2 доби;
- за накладною № 46302261 (№ 49 таблиці), невірно вказано суму штрафу у розмірі 2 066,80 грн за 3 доби, натомість правильною сумою є сума у розмірі 1 033,40 грн за 2 доби.
З урахуванням викладеного, перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача, сумою штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, є сума у розмірі 1 541 492,89 грн.
Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про стягнення 5 080,30 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу із прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у позові, натомість рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 про стягнення 1 541 492,89 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залишити без змін.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч. 1 ст. 233 ГК України, беручи до уваги обставини даної справи та мотивування поданого відповідачем клопотання, правові підстави для зменшення заявленого до стягнення штрафу відсутні.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги стосувались лише неправильного розрахунку суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладними №№ 47074554, 43847417 та 46302261.
Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 195,23 грн та надано відповідні докази. 
Пунктом 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, опис наданих робіт , платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.
Матеріалами справи підтверджено обсяг та вартість витрат на професійну правничу допомогу у розмірі, що заявлений позивачем, а саме: 
- договором №180329/АЗСТ від 29.03.2018;
- додатковою угодою № 107 від 18.03.2020 до договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018;
- актом № 1 приймання-передачі наданих послуг на суму 20 195,23 грн від 21.05.2020;
- розрахунком розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг від 21.05.2020;
- платіжним дорученням №  4500061082 від 21.05.2020 на суму 20 195,23 грн.
Отже, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 195,23 грн. є обґрунтованими та доведеними.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Враховуючи те, що колегією суддів, при перерахунку встановлено, що арифметично правильним розміром суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу є сума у розмірі 1 541 492,89 грн, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, згідно із ст. 129 ГПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням задоволення апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на позивача, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до п.п. 17.15 п. 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі документи в паперовій формі. За загальним правилом ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. А тому видача відповідного наказу здійснюється господарським судом першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 у справі № 905/553/20 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 5 080,30 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу із прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у позові.
Рішення Господарського суду міста Києва від 28.01.2021 про стягнення 1 541 492,89 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залишити без змін.
3. Перерозподілити судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл., місто Лиман, вул. Привокзальна, будинок 22; ідентифікаційний код: 40150216) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ідентифікаційний код: 00191158) витрати на правову допомогу у розмірі 20 128 (двадцять тисяч сто двадцять вісім) грн 89 коп., 23 122,39 (двадцять три тисячі сто двадцять дві) грн 39 коп. судового збору.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1; ідентифікаційний код: 00191158) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька обл., місто Лиман, вул. Привокзальна, будинок 22; ідентифікаційний код: 40150216) 3 405,00 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.
4. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
5. Справу № 905/553/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.
          Повний текст постанови складено та підписано 06.06.2022.

Головуючий суддя                                                                      О.М. Гаврилюк 

Судді                                                                                О.М. Коротун

                                                                                В.В.Андрієнко