ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" травня 2022 р.           Справа№ 910/8294/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Станіка С.Р. 

без виклику учасників справи,
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021
у справі №910/8294/21 (суддя Лиськов М.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»
до  Акціонерного товариства «Укрзалізниця»
про стягнення 159 317,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (далі - ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», відповідач) про стягнення суми 159 317,26 грн вартості нестачі вугілля.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що під час перевезення відповідачем вантажу, останній був частково втрачений.
У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позову, мотивуючи тим, що в технічному відношенні вагони, якими перевозився вантаж, були справними. Торцеві двері та розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Відповідач посилався на відсутність причинного зв`язку між дією перевізника і втратою або ушкодженням вантажу та вказував, що позивачем до суду не надано доказів того, що залізницею не забезпечено схоронноті вантажу та доказів наявності слідів доступу до вантажу. Крім того, зазначив, що позивач не надав суду доказів оплати спірного вантажу за ціною відправника, та не довів наявність у нього збитків.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 позов задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» 159   317,26 грн збитків, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2   270,00 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що комерційні акти, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, складені у відповідності з Правилами складання таких актів. При цьому суд зазначив, що Статут залізниць України не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу, та позивач не був власником майна, а виступав виконавцем за договором збагачення вугілля та вантажовідправником; право на подання позову було передане йому отримувачем вугілля.
Місцевий господарський суд вказав на те, що норми чинного законодавства передбачають презумпцію вини перевізника у разі втрати, нестачі, псування й ушкодження вантажу, прийнятого до перевезення, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на перевізнику. Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне за собою відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки у випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: усунення цих обставин не залежало від перевізника; перевізник не міг запобігти цим обставинам.
Крім того, суд першої інстанції зауважив, що вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, оскільки спірні накладні такої відмітки не містять, а отже залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірних залізничних накладних, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/8294/21 та ухвалили нове рішення, яким у позові відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що місцевий господарський суд не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують вартість вантажу, що перевозився за спірними накладними, а також не доведено розміру фактичних збитків, оскільки позивачем не надано договору поставки, відповідно до якого здійснювалося перевезення, а наявні в матеріалах справи копії довідок про вартість вантажу підписано директором позивача та начальником відділу планування, а не головним бухгалтером.
Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що розрахунок за спірними накладними, виходячи з положень ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України та ч. 2 ст. 27 Правил видачі вантажів, має бути здійснений з урахуванням норми природних втрат 2%, а не 1%, оскільки саме відсоток вологи впливає на масу вантажу.
Крім того, апелянт вказує, що він з не залежних від нього причин не мав можливості надати відзив на позов та належним чином захищати свої права та інтереси у цій справі, оскільки йому не було надіслано копії позовної заяви із додатками, і йому невідомо, чи було долучено позивачем до матеріалів справи всі залізничні накладні, які є предметом спору у цій справі. У зв`язку з чим вважає, що судом неправомірно було відхилено клопотання відповідача про витребування доказів.
В апеляційній скарзі відповідачем також заявлено клопотання про витребування у АТ «ДТЕК Західенерго» належним чином засвідченої копії договору поставки від 27.01.2016 №1-1-2016/006, а також платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними. Скаржник вважає, що без доведення ціни позову суд помилково дійшов висновку про доведеність вартості відправленого вантажу за залізничними накладними.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №910/8294/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала   Є.Ю., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021  залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору. Надано апелянту строк на усунення недоліків.
На виконання вказаної ухвали суду від Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» надійшла заява про усунення недоліків з доказами доплати судового збору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2021 поновлено Акціонерному товариству «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/8294/21, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу. Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи. Зупинено дію оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/8294/21 до закінчення його перегляду у апеляційному порядку.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі позивача, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на припущеннях відповідача, а рішення місцевого господарського суду від 23.09.2021 прийнято з дотриманням норм матеріального права. У зв`язку з чим позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач зазначає, що спірні відносини виникли з договору перевезення, оскільки вантажовідправник ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» уклав договір перевезення з перевізником - АТ «Укрзалізниця» на користь одержувача вантажу. Вказує, що залізнична накладна згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України є договором перевезення вантажу. Також зазначає, що на підтвердження вартості вантажу суду були надана довідка, в якій вказана вартість вугілля за 1 тонну продукції.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021.
Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Отже, справа №910/8294/21 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.
У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, позивач відповідно до технічних умов завантажив вугілля кам`яне та передав вказаний вантаж для перевезення відповідачу за накладними: у вагони №53561577, №56531106, №56088933, №56874092, №56998305, №53551404, №56862642, №53607354 по накладній №52035870 від 05.12.2020; у вагони №53738362, №56124522, №62047766, №61020053, №50062496, №56738180, №56119407, №54039730, №52292208 по накладній 52120748 від 11.12.2020; у вагон №56955115 по накладній №52117918 від 11.12.2020; у вагон №59671966 по накладній № 52145505 від 12.12.2020; у вагони №55333140, №55591085, №55335210 по накладній №52140365 від 12.12.2020; у вагони №62081971, №52597051, №62009337 по накладній №52071909 від 07.12.2020; у вагони №53513974, №53016960, №55616403, №63424477, №63485270, №55328041, №62048848 по накладній №52168762 від 14.12.2020.
Відповідно до вищезазначених накладних навантаження вище рівня бортів, поверхня вантажу маркована п`ятьма повздовжніми борознами.
Згідно з накладними №№52035870, 52120748, 52134913 (досильна) 52117918, 52145505, 52140365, 52071909, 52168762 Залізниця прийняла у ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язалась доставити його на станцію Бурштин - одержувач ДТЕК « Бурштинська ТЕС».
На станції ДТЕК «Бурштинська ТЕС» були складені комерційні акти №№ 388103/589, 388103/588, 388103/582, 388103/587, 388103/585, 388103/590, 388103/586, 388103/591 від 05.12.2020.
Згідно з комерційним актом №388103/589 при контрольному переважуванні вагону №53561577 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86300 кг, тара - 22400 кг, нетто - 63900 кг, що менше вантажного документа на 4500 кг. Над 1-7 люками зліва виїмка 1050см*80-140см*40-50см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/588 при контрольному переважуванні вагону №56531106 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86300 кг, тара -  22600 кг, нетто 63700 кг, що менше вантажного документу на 5300 кг. Над 1-7 люками зліва виїмка 1050см*80-140см*40-50см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/582 при контрольному переважуванні вагону №56088933 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88350 кг, тара - 22200 кг, нетто 66150 кг, що менше вантажного документа на 2850 кг. Над 7 люком виїмка 160см*280см*50-60см. В місцях виїмки маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу нема. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/587 при контрольному переважуванні вагону №56874092 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87450 кг, тара - 20600 кг, нетто 66850 кг, що менше вантажного документа на 4150 кг. З 1 по 7 люк зліва є виїмка 1050см*80-140см*40-50см. В місцях виїмки маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу нема. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/585 при контрольному переважуванні вагону №56998305 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89700 кг, тара - 20900 кг, нетто 68800 кг, що менше вантажного документа на 2200 кг. Над 1-7 люками зліва є виїмка 1050см*80-140см*40-50см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/590 при контрольному переважуванні вагону №53551404 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 84900 кг, тара - 23200 кг, нетто 61700 кг, що менше вантажного документа на 7300 кг. Над 1-7 люками є виїмка 1050*80-140см*30-50см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/586 при контрольному переважуванні вагону №56862642 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88250 кг, тара - 22800 кг, нетто 65450 кг, що менше вантажного документа на 4550 кг. З 1 по 7 люк зліва є виїмка 1050см*80-100см*30-50см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/591 при контрольному переважуванні вагону №53607354 на справних 150- тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86500 кг, тара - 22500 кг, нетто -64050 кг що менше вантажного документа на 4350 кг. Ліворуч над 1-7 люками є виїмка 1050см*-100- 150см*40-50см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
На станції ДТЕК «Бурштинська ТЕС» були складені комерційні акти  №№482004/697/624, 482004/698/625, 482004/699/626, 482004/700/627, 482004/701/671, 482004/696/660, 482004/695/659, 482004/694/623 від 12.12.2020, №388103/629 від 16.12.2020.
Згідно з комерційним актом №482004/697/624 при контрольному переважуванні вагону №56738362 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89800 кг, тара - 20800 кг, нетто 69000 кг що менше вантажного документа на 1300 кг. Виїмки над 1-7 люками зліва приблизно 1050см*100-150см*60см. В місцях виїмок маркування відсутнє, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №482004/698/625 при контрольному переважування вагону №56124522 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91100 кг, тара - 23200 кг, нетто 67900 кг, що менше вантажного документа на 1300 кг. Виїмки: над 1-7 люками зліва приблизно 1050см* 100-150см*60см. В місцях виїмка маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №482004/699/626 при контрольному переважуванні вагону №62047766 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89650 кг, тара - 23000 кг, нетто 66650 кг, що менше вантажного документа на 2850 кг. Ліворуч над 1-7 люками є виїмка приблизно 1050см*150см*50см. Маркування в місцях виїмки відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №482004/700/627 при контрольному переважуванні вагону №61020053 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91000 кг, тара - 23000 кг, нетто 68000 кг, що менше вантажного документа на 1800 кг. Виїмки: над 5,6,7 люками - 450см* 100см*50см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №482004/701/671 при контрольному переважуванні вагону №50062496 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88300 кг, тара - 22300 кг, нетто 66000 кг, що менше вантажного документа на 3300 кг. Виїмка 1050см*120см*60см. В місцях виїмок маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №482004/696/660 при контрольному переважуванні вагону № 56738180 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86150 кг, тара - 20400 кг, нетто 65750, що менше вантажного документу на 4950 кг. Виїмки: над 1-7 люками зліва 1050см*150см*60см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №482004/695/659 при контрольному переважуванні вагону №56119407 на справних 150- тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86950 кг, тара - 22300 кг, нетто - 64650 кг, що менше вантажного документу на 3750 кг. Виїмки: над 1-7 люками зліва 1050см*150см*60см. Маркування в місцях виїмки відсутнє. Вагон у технічному стані справний, течі вантажу немає.
Згідно з комерційним актом №482004/694/623 при контрольному переважуванні вагону №54039730 на справних 150-тонних вагонних виявилось брутто - 90450 кг, тара - 23700 кг, нетто - 66750 кг, що менше вантажного документу на 2550 кг. Виїмки: над 1-7 люками зліва 1050см* 150см*60см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/629 при контрольному переважуванні вагону №52292208 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91000 кг, тара - 23500 кг, нетто - 67500 кг, що менше вантажного документа на 2000 кг. Виїмка над 6, 7 люками 250см* 150см*50см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
На станції ДТЕК «Бурштинська ТЕС» було складено комерційний акт №388103/628 від 16.12.2020.
Згідно з комерційним актом №388103/628 при контрольному переважуванні вагону №56955115 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88650 кг, тара - 22200 кг, нетто 66450 кг, що менше вантажного документу на 2550 кг. Над 1-7 люками є виїмка 1050см*50-120см*40см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
На станції ДТЕК « Бурштинська ТЕС» було складено комерційний акт №388103/636 від 16.12.2020.
Згідно з комерційним актом №388103/363 при контрольному переважуванні вагону №59671966 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90750 кг, тара - 23000 кг, нетто 67750 кг, що менше вантажного документа на 2050 кг. Є виїмки над 1-7 люками приблизно 1050см*60см*30см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
На станції ДТЕК «Бурштинська ТЕС» було складено комерційні акти: №388103/637 від 16.12.2020, №370400/25 від 17.12.2020, №388103/640 від 16.12.2020.
Згідно з комерційним актом №388103/637 при контрольному переважування вагону №55333140 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87350 кг, тара - 22300 кг, нетто 65050 кг, що менше вантажного документу на 4950 кг. Над 1-7 люками ліворуч є виїмка 1050см* 100см*30см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №370400/25 при контрольному переважуванні вагону №55591085 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87600 кг, тара - 23200 кг, нетто 64400 кг, що менше вантажного документа на 5600 кг. Над 1-7 люками виїмка 1050см* 100см*50см. В місцях виїмки маркування відсутнє, течі вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/640 при контрольному переважуванні вагону №55335210 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 85150 кг, тара - 21100кг, нетто 64050 кг, що менше вантажного документу на 4950 кг. Є виїмка: 1050см*100см*30см. В місцях виїмки маркування відсутнє. Вагон у технічному стані справний.
На станції ДТЕК «Бурштинська ТЕС» було складено комерційні акти: №388103/613, 388103/616, 388103/617 від 13.12.2020.
Згідно з комерційним актом №388103/613 при контрольному переважуванні вагону №62081971 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90650 кг, тара - 23500 кг, нетто 67150 кг, що менше вантажного документу на 2250 кг. Над 1-2 люками ліворуч виїмка 300см*80см*40см, над 5-7 люками 450см*80см*40см. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/616 при контрольному переважуванні вагону №52597051 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89000 кг, тара - 22700 кг, нетто 66300 кг, що менше вантажного документу на 3200 кг. Над 4-7 люками ліворуч виїмка 600 см*80см*40см. В місцях виїмки маркування відсутнє. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/617 при контрольному переважуванні вагону №62009337 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90750 кг, тара - 23500 кг, нетто 67250 кг, що менше вантажного документу на 2050 кг. Над 3-4 люками зліва виїмка 300см*80см*40см, над 5-7 люками 450см*280см*50см. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
На станції ДТЕК «Бурштинська ТЕС» було складено комерційні акти: №3881003/666, 388103/667, 388103/668, 388103/665 від 18.12.2020, №45003/721/684 від 16.12.2020, №388103/669 від 18.12.2020.
Згідно з комерційним актом №388103/666 при контрольному переважуванні вагону №53513974 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87600 кг, тара - 21800 кг, нетто 675800 кг, що менше вантажного документу на 3200 кг. Виїмка: над 1-7 люками 120*280см*50см. В місцях виїмок маркування відсутнє. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/667 при контрольному переважуванні вагону №53016960 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90100 кг, тара - 21500 кг, нетто 68600 кг, що менше вантажного документу на 2400 кг. Виїмка над 6,7 люками 300см*280см*30-100см. В місцях виїмки маркування відсутнє, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/668 при контрольному переважуванні вагону №55616403 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91750 кг, тара - 23800 кг, нетто 67950 кг, що менше вантажного документу на 2050 кг. Над 1-7 люками зліва виїмка 1050см*60-100см*50-60см. В місцях виїмки маркування відсутнє. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/665 при контрольному переважуванні вагону №63424477 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90500 кг, тара - 23100 кг, нетто 67400 кг, що менше вантажного документу на 2300 кг. Виїмки: над 2-7 люками 900см*60-130см*30- 60см, над 1 люками 100-130см*280см*50см. В місцях виїмки маркування відсутнє Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №450003/721/684 при контрольному переважуванні вагону №63485270 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86750 кг, тара - 22900 кг, нетто 63850 кг, що менше вантажного документу на 5450 кг. Виїмка: над 1-7 люками 1050см*100-130см*60-70см. В місцях виїмки маркування відсутнє. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №450003/721/684 при контрольному переважуванні вагону №55328041 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86750 кг, тара - 22900 кг, нетто 63850 кг, що менше вантажного документу на 5550 кг. Виїмка: над 1-7 люками 1050см*100-130см*60-80см. В місцях виїмки маркування відсутнє. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Згідно з комерційним актом №388103/669 при контрольному переважуванні вагону №62048848 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 90000 кг, тара - 23000 кг, нетто - 67000 кг, що менше вантажного документу на 3000 кг. Виїмка: над 1-7 люками 1050см*80-120см*60-80см. В місцях виїмки маркування відсутнє. Вагон бездвірний, люки зачинені, просипання вантажу немає. Вагон у технічному стані справний.
Також, в вищезазначених актах зазначено, що вантаж прибув на станцію у справних вагонах без охорони, в документах охорона не значиться.
Після видачі вантажу вантажоодержувачу - ДТЕК «Бурштинська ТЕС», останній передав право на пред`явлення позовних вимог до відповідача вантажовідправнику - позивачу, що підтверджується відповідними переуступними підписами на накладних №52035870; №52120748, №52134913, №45949369, №38194197 (досильні); №52117918; №52145505; №52140365, №38142311, №38143376 (досильні); №52071909; №52168762, №46029849 (досильна) за підписами директора та головного бухгалтера ДТЕК «Бурштинська ТЕС», право на пред`явлення позову передано ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ». Повноваження вказаних осіб підтверджені довіреністю.
Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»  вартість 1 тонни вугільної продукції, відвантаженої позивачем на адресу ДТЕК «Бурштинська ТЕС» становить: у вагони №53561577, №56531106, №56088933, №56874092, №56998305, №53551404, №56862642, №53607354 по накладній №52035870 - 1874,72 грн з ПДВ; у вагони №53738362, №56124522, №62047766, №61020053, №50062496, №56738180, №56119407, №54039730, №52292208 по накладній 52120748 -1787,88 грн з ПДВ; у вагон №56955115 по накладній №52117918 - 1795,44 грн з ПДВ; у вагон №59671966 по накладній №52145505 - 2130,88 грн з ПДВ; у вагони №55333140, №55591085, №55335210 по накладній №52140365 -1704,62   грн з ПДВ; у вагони №62081971, №52597051, №62009337 по накладній №52071909 - 1821,47 грн з ПДВ; у вагони №53513974, №53016960, №55616403, №63424477, №63485270, №55328041, №62048848 по накладній №52168762 -1753,5 грн з ПДВ.
З врахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу (кг/т): у вагоні №53561577 становить (4500-684) 3816/3,816; у вагоні №56531106 становить (5300-690) 4610/4,61; у вагоні №56088933 становить (2850-690) 2160,2,16; у вагон №56874092 становить (4150-710) 3440/3,44; у вагоні №56998305 становить (2200-710) 1490/1,49; у вагоні №53551404 становить (7300-690) 6610/6,61; у вагоні №56862642 становить (4550-700) 3850/3,85; у вагоні №53607354 становить (4350-684) 3666/3,666; у вагоні №56738362 становить (1300-703) 597/0,597; у вагоні №56124522 становить (1300-692) 608/0,608; у вагоні №62047766 становить (2850-695) 2155/2,155; у вагоні №61020053 становить (1800-698) 1102/1,102; у вагоні №50062496 становить (3300-693) 2607/2,607; у вагоні №56738180 становить (4950-707) 4243/4,243; у вагоні №56119407 становить (3750-684) 3066/3,066; у вагоні №54039730 становить (2550-693) 1857/1,857; у вагоні №52292208 становить (2000-695) 1305/1,305; у вагоні №56955115 становить (2550-690) 1860/1,86; у вагоні №59671966 становить (2050-698) 1352/1,352; у вагоні №55333140 становить (4950-700) 4250/4,250; у вагоні №55591085 становить (5600-700) 4900/4,9; у вагоні №55335210 становить (4950-690) 4260/4,260; у вагоні №62081971 становить (2250-694) 1556/1,556; у вагоні №52597051 становить (3200-695) 2505/2,505; у вагоні №62009337 становить (2050-693) 1357/1,357; у вагоні №53513974 становить (3200-690) 2510/2,510; у вагоні №53016960 становить (2400-710) 1690/1,690; у вагоні №55616403 становить (2050-700) 1350/1,35; у вагоні №63424477 становить (2300-697) 1603/1,603; у вагоні №63485270 становить (5450-693) 4757/4,757 у вагоні №55328041 становить (5550-690) 4860/4,86; у вагоні №62048848 становить (3000-700) 2300/2,3.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаних вагонах, з відповідача підлягає стягненню 159   317,26 грн (фактична вага отриманого вантажу за вирахуванням допустимих природних втрат, помножена на вартість 1 тони вугілля відповідно до довідки позивача).
Згідно з приписами статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.
Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Так, підтвердженням укладання між залізницею та позивачем договору перевезення є залізничні накладні №52035870 від 05.12.2020, № 52120748 від 11.12.2020, №52117918 від 11.12.2020 №52145505 від 12.12.2020,  №52140365 від 12.12.2020,  №52071909 від 07.12.2020 та №52168762 від 14.12.2020.
Матеріалами справи підтверджується, що у спірних перевезеннях як вантажовідправником, так і залізницею під час завантаження та після завантаження не було зроблено жодних письмових зауважень, щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу. Отже,  вантаж був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень, оскільки спірні накладні такої відмітки не містять.
Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до частини другої статті 23 Законом України «Про залізничний транспорт» за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.
Згідно із статтею 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажів.
У статті 111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.
Згідно з п. «е» ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі коли втрата, псування або пошкодження вантажу відбулися внаслідок: 1) таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення; 2) завантаження вантажу відправником у непідготовлений, неочищений або несправний вагон (контейнер), який перед тим був вивантажений цим же відправником (здвоєна операція); 3) здачі вантажу до перевезення без зазначення в накладній особливих його властивостей, що потребують особливих умов або запобіжних засобів для забезпечення його збереження під час перевезення; 4) стихійного лиха та інших обставин, які залізниця не могла передбачити і усунення яких від неї не залежало.
Статтею 113 Статуту залізниць України передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.
Тобто, у спірних правовідносинах саме на відповідача покладається обов`язок доводити відсутність своєї вини за незбереження вантажу, прийнятого до перевезення.
Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Дослідивши комерційні акти №№ 388103/589, 388103/588, 388103/582, 388103/587, 388103/585, 388103/590, 388103/586, 388103/591 від 05.12.2020, 482004/697/624, 482004/698/625, 482004/699/626, 482004/700/627, 482004/701/671, 482004/696/660, 482004/695/659, 482004/694/623 від 12.12.2020, №388103/629 від 16.12.2020, 388103/628 від 16.12.2020, 388103/636 від 16.12.2020, 388103/637 від 16.12.2020, №370400/25 від 17.12.2020, №388103/640 від 16.12.2020, 388103/613, 388103/616, 388103/617 від 13.12.2020, 3881003/666, 388103/667, 388103/668, 388103/665 від 18.12.2020, №45003/721/684 від 16.12.2020, №388103/669 від 18.12.2020, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вказані комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, а тому є належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних №№ 52035870, 52120748, 52117918,  52145505,  52140365, 52071909, 52168762 фактичній масі вантажу, та недостачі вантажу, який перевозився у вагонах №53561577, №56531106, №56088933, №56874092, №56998305, №53551404, №56862642, №53607354, №53738362, №56124522, №62047766, №61020053, №50062496, №56738180, №56119407, №54039730, №52292208, №56955115, №59671966, №55333140, №55591085, №55335210, №62081971, №52597051, №62009337, №53513974, №53016960, №55616403, №63424477, №63485270, №55328041, №62048848.
Частиною першою статті 31 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезинфіковані вагони та контейнери.
Відповідно до пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у тому числі захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.
Згідно зі статтею 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що за відсутності доказів іншого, втрата частини вантажу під час перевезення є наслідком його незбереження, що свідчить про неналежне перевезення відповідачем вантажу позивача та є підставою для настання господарсько-правової відповідальності залізниці.
Частиною третьою статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, зокрема у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.
Відповідно до частини першої статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.
За приписами частини другої статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.
Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.
Як свідчать матеріали справи, здійснюючи розрахунок збитків, позивач скористався коефіцієнтом 1% норми природної втрати вантажу.
Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок збитків, спричинених внаслідок недостачі товару (кам`яного вугілля), є арифметично правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки проведений з урахуванням норми природної втрати під час перевезення вантажу, що  відповідно до пункту 27 Правил перевезення вантажів складає 1% від маси вантажу, зазначеної в перевізних документах.  При цьому у залізничних накладних (графа 20 «Найменування вантажу») вказано, що вологість вантажу складає 0%, тобто кам`яне вугілля перевозилося у сухому стані, що унеможливлює застосування 2% коефіцієнту.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Колегія суддів вважає помилковим доводи скаржника щодо необхідності доведення позивачем обставин укладення договору купівлі-продажу кам`яного вугілля та обставин оплати вартості відправленого вантажу за залізничними накладними, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав вантажовідправником і право на подання позову були передані йому отримувачем вугілля (згідно з переуступними написами на залізничних накладних), що не заперечувалося і скаржником під час розгляду справи у суді першої інстанції і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.08.2018 у справі №910/22324/16, від 16.11.2019 у справі №910/16904/18, від 05.02.2020 у справі №910/3868/19.
При цьому в матеріалах справи наявна довідка ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» про вартість вантажу, яка в силу ст. 115 Статуту залізниць України є належним доказом, який підтверджує вартість втраченого вантажу. Апелянт помилково вважає, що довідка про вартість вантажу має обов`язково містити підпис головного бухгалтера підприємства, оскільки чинне законодавство не встановлює такої вимоги.
За таких обставин, апеляційний господарський суд залишає без задоволення клопотання відповідача про витребування у позивача копії договору поставки від 27.01.2016 №1-1-2016/006, а також платіжних доручень або інших фінансових документів, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за спірними накладними, оскільки відсутність вказаних документів не впливає на правильність розгляду справи по суті. Наявних у матеріалах справи доказів достатньо для прийняття рішення у справі.
Судова колегія відхиляє доводи скаржника про те, що він не мав можливості подати відзив на позовну заяву, внаслідок чого не міг належним чином захищати свої права у цій справі, оскільки, як зазначає апелянт, йому не було надіслано копію позовної заяви із додатками та невідомо, чи було долучено позивачем до матеріалів справи всі залізничні накладні, які є предметом спору у цій справі. Апеляційний господарський суд зазначає, що в матеріалах справи наявний відзив АТ «Укрзалізниця» на позов, а отже, вказані доводи є необґрунтованими. При цьому, за приписами ст. 42 Господарського процесуального кодексу України сторонам, зокрема відповідачу, надано право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги та копії.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідачем, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було доведено належними та допустимими доказами обставин звільнення його від відповідальності за незбереження вантажу, прийнятого до перевезення.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини  у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23.06.1993).
Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.
У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.
Обов`язок доказування, встановлений статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» від 27.10.1993).
У відповідності до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів на заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи, викладені у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021, прийнято після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.
Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» слід відмовити, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021- залишити без змін.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/8294/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/8294/21 залишити без змін.
3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Акціонерне товариство «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».
4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 у справі №910/8294/21.
5. Матеріали справи №910/8294/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                С.Р. Станік