ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/4329/22
Провадження № 22-ц/4820/885/22

Хмельницький апеляційний суд у складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,
секретар судового засідання Кошельник В.М.,
з участю апелянта та його представника, 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року, суддя Бондарчук В.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 .
Одночасно з поданням позовної заяви ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини.
В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2014 року в справі №686/3629/14-ц, з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2014 року. 
З жовтня 2020 року спільний син сторін, ОСОБА_3 , проживає разом з ним і перебуває на його повному матеріальному утриманні. Відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, хоча отримує аліменти на дитину, присуджені судом. 
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову утруднить або ж унеможливить виконання рішення суду щодо звільнення його від сплати аліментів. У разі подальшого стягнення з його заробітної плати аліментів, це призведе до необґрунтованого погіршення матеріального становища його та членів його сім`ї. 
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.02.2022 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким подану заяву про забезпечення позову задовольнити.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо тотожності позовних вимог та заяви про забезпечення позову. В той же час, заява про забезпечення позову обґрунтована необхідністю зупинення стягнення аліментів з нього, оскільки син ОСОБА_5 проживає постійно з ним з жовтня 2020 року, у зв`язку з чим стягнення аліментів призводить до порушень як його прав, так і прав дитини.
В суді апелянт та його представник підтримали доводи апеляційної скарги. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві просила суд розглянути справу без її участі, проти апеляційної скарги заперечила.
Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги з оглядну на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Встановлено, що у лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради, про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , 2008 року народження щомісячно у розмірі ј частки зі всіх видів заробітку (доходу), але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.02.2014 року, що стягуються на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2014 року, яке набрало законної сили.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що син ОСОБА_3 з жовтня 2020 року проживає з ним, у зв`язку з чим подальша сплата ним аліментів є необґрунтованою. 
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 року, №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18.
Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (рішення ЄСПЛ «Beles and others v. The Czech Republic», 12/11/2002, § 49).
Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про зупинення стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.03.2014 року щодо стягнення з нього аліментів, в той же час відповідного виконавчого документа у передбаченому законом порядку не оспорює. 
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що недопустимо забезпечувати позов в тому числі шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (постанови Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №524/7234/18, від 08.12.2021 року у справі №757/42929/20).
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даній справі забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду (ухвала Верховного Суду від 26.08.2020 року у справі № 950/2492/19).
Твердження ОСОБА_1 щодо безпідставності стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 , порушення судом першої інстанції права позивача та неповнолітнього сина ОСОБА_5 на належне матеріальне забезпечення, є, по суті, поясненнями щодо позовних вимог, які можуть бути враховані судом під час вирішення справи, а не на стадії вирішення спірного процесуального питання. 
Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, обґрунтованими висновками суду першої інстанції та не дають підстав для висновку, що оскаржуване судове рішення постановлено з порушенням норм процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 травня 2022 року.

Судді:                                                                        Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

                                                                               Т.В. Спірідонова