Номер провадження: 22-ц/813/2343/22 
Справа № 500/1418/18
Головуючий у першій інстанції Баннікова Н. В.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року по справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої але не облікованої електричної мережі,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2018 року Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", яке рішенням загальних зборів акціонерів від 11 вересня 2020 року змінило назву на акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі", звернулось до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості спожитої, але не облікованої електричної енергії в розмірі 52 952,09 грн., мотивуючи тим, що відповідачем допущено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 26.07.99 року N 1357, яке виявилося у монтажі відгалуження від облікового кабелю для електропостачання будинку, електроенергія споживається, але електролічильником не враховується. Про факт без облікового споживання електроенергії 16.11.2017 р. було складено акт N 8000404. Відповідно до проведеного розрахунку без обліково використаної енергії розмір збитків, завданих неправомірними діями відповідача, складає 52 952,09 грн (а. с. 1-3).
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі» задоволено в повному обсязі (а. с. 182-183).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області апеляційну скаргу, в якій просила суд оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що була чинна на час розгляду акту та проведення розрахунку
за актом порушення. Апелянт вказує, що в даній Методиці немає такого пункту який би об`єднував різні порушення, а відтак порушення, зазначені в оскаржуваному рішенні відповідають різним пунктам в Методики. Тому, апелянт вважає, що порушення, зазначені в акті порушення від 16.11.2017 року відповідають пунктам 2.1 (підпункт 7), 3.1 (підпункт 4) та 3.3 (підпункт б) Методики і розрахунок суми, відповідно до вказаних пунктів, повинен обчислюватися за кількістю днів з дня здійснення останньої технічної перевірки електромережі, але не більше ніж за 12 місяців, що передували дню виявлення порушення та до дня виявлення порушення. Апелянт звертає увагу на те, що в акті про порушення повинна бути вказана інформація про порушення та його опис, а також дані для визначення вартості необлікованої електроенергії в той час як, на думку апелянта, в акті порушення вказано, що виявлене порушення невідоме. Також, апелянт вважає, що їй безпідставно відмовлено у намаганні долучити до матеріалів справи зразки проводу шляхом подання заяви про забезпечення доказів, суд першої інстанції пояснював це тим, що нема з чим порівняти. Проте, на думку апелянта, вона достатньо мотивувала свою заяву, вказуючи в ній прохання зобов`язати позивача надати для огляду в судове засідання речовий доказ, який було вилучено на підставі акту про порушення та пояснюючи, що переріз проводу вказаний в акті 2.5 мм є надуманим, а насправді ж 1 мм. Також апелянт звертає увагу, що у разі невідповідності складених актів про порушення положенням методики, то енергопостачальники мають привести свої дії по відношенню до споживачів у відповідність до вимог законодавства шляхом скасування нарахувань по актах та повідомлення споживачів (а. с. 188-190).
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 березня 2021 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
19 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив представника АТ «ДТЕК Одеські електромережі» - Литвішко Л.А., в якому зазначає, що не погоджується із апеляційною Скаргою ОСОБА_1 , оскільки безпосередньо в судовому засіданні від 07.12.2020 року остання визнавала факт наявності виявлення порушення ПКЕЕН в її житловому будинку, проте зміст апеляційної скарги в свою чергу протирічить показанням відповідача. Окрім того, стверджує, що в даному випадку відповідно до п. 9 Договору про користування електричною енергією № 21/910815 від 28.11.2015 року, межа розподілу встановлена в точці приєднання на опорі ПЛ (повітряна лінія), а тому самовільне підключення споживачем було виконано до власних мереж, що повністю відповідає приписам п.п. «а» п. 3.3 Методики. Відносно тверджень апелянта стосовно відмови огляду речового доказу зазначає, що ухвала щодо витребування доказів апелянтом не оскаржувалася та будь-яких клопотань щодо проведення технічної експертизи речового доказу відповідачем в свою чергу не подавалося.
14 червня 2021 року на адресу суду надійшов відзив безпосередньо ОСОБА_1 , в якому зазначає, що акт про порушення не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження вимог позивача, оскільки не можливо кваліфікувати виявлене правопорушення та відповідно дії кваліфіковано невірно, що в свою чергу унеможливлює належне застосування Методики.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що порушення ОСОБА_1 Правил полягає у монтажі відгалуження дротів напруги від мережі для підключення розетки поза приладу обліку, що підтверджується актом про порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення за № 8000404 від 16 листопада 2017 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню та відповідно стягненню з відповідача суми збитків у вигляді вартості недорахованої електричної енергії в розмірі 52952,09 грн, нарахованої позивачем.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із статтею 1 Закону України «Про електроенергетику», споживачами електроенергії є суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, які використовують енергію для власних потреб на підставі договорів про її продаж та купівлю.
Відповідно до статті 26, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.
Споживач забезпечує в установленому законом порядку безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, яке здійснює передачу енергії, до власних енергетичних установок для здійснення контролю за рівнем споживання енергії, відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку, а також уповноважених осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, для здійснення державного енергетичного нагляду (контролю) за дотриманням вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії в порядку, визначеному Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до статті 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.
Розмір відшкодування збитків обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562.
З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Одесаобленерго» було укладено договір № 21/910815 про користування електричною енергією, згідно якого споживачеві ОСОБА_1 постачалась електрична енергія за адресою: АДРЕСА_1 . Також вказано, що даний договір укладається строком на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни чи доповнення (п. 29) (а.с. 13). Тобто на момент складення акту про виявлення порушення, вказаний договір продовжував діяти.
16 листопада 2017 року уповноваженими працівниками ПАТ «Одесаобленерго» - Райкової Юлією Володимирівною та ОСОБА_2 , було проведено перевірку об`єкта відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , на відповідність споживання електричної енергії Правил, та в ході перевірки встановлено порушення, а саме – монтаж відгалуження від облікового кабелю для електропостачання будинку, електроенергія споживається, але електролічильником не враховується. В результаті виявлення відповідного порушення, було складено акт № 8000404 від 16 листопада 2017 року. Згідно акту, ОСОБА_1 при користуванні електричною енергією за вищезазначеною адресою було здійснено самовільне підключення установок струмоприймачів або проводки до мережі електропостачання чи іншого споживача без порушення схем обліку. 
Вказаний акт, в свою чергу, було підписано уповноваженими на проведення огляду особами та безпосередньо ОСОБА_1 , яка також у вказаному акті зазначала, що дане порушення було вчинено її чоловіком та без її відома. Слід зазначити, що акт про порушення було складено у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року № 562, котра була чинна на момент виявлення відповідного порушення та складення акту від 16 листопада 2017 року.
Разом з тим, пункт 3.1 зазначеної Методики застосовується на підставі та у випадках складення акту про порушення, з урахуванням вимог ПКЕЕН та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН: п.п. 4 – у разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі електропостачальника або іншого споживача (власника мережі) без порушення схеми обліку.
Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.
З наявного в матеріалах справи протоколу № 64/1 від 21 листопада 2017 року, вбачається, що на засіданні комісії Ізмаїльського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН було розглянуто акт про порушення № 8000404 від 16 листопада 2017 року та за результатам вивчення відповідного акту, вирішено нарахування здійснити згідно Методики п. 3.3 а абз. 2 за 3 роки. ОСОБА_1 була присутня під час засідання комісії та отримала другий примірник протоколу, засвідчивши його отримання своїм підписом.
Тобто, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності відповідного порушення, зазначеного в позовній заяві та підтвердженого направленими в процесі розгляду справи ТОВ «Одесаобленерго» копіями відповідних документів, та як результат обчислення та нарахування заборгованості за спожиту але не обліковану електричну енергію у відповідності до вищевказаної Методики.
Окрім того, слід зазначити, що апелянтом в свою чергу, жодних альтернативних розрахунків не надавалось та із відповідним клопотанням щодо призначення експертизи, з метою спростування обчисленої у відповідності до вказаного протоколу пункту Методики, не зверталася ні до суду першої інстанції, ні безпосередньо до апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. ч. 3-5 цієї статті докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли своє правове підтвердження та не спростували правильних по суті висновки Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити та залишити оскаржуване рішення без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року – відхилити.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 грудня 2020 року – залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.
 
Судді Одеського апеляційного суду                          А.І. Дришлюк
 
Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький