П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/19256/21	
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді - доповідача - Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди, стаж роботи на посаді судді - 37 років 09 днів, період проходження строкової військової служби в Радянськiй Армії - 2 роки 8 днів (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половини строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року) та 7 місяців 22 дні роботи в якості стажера Ренiйського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року, що в загальному становить - 42 роки 03 дні та відповідно, загальний процент для розрахунку розміру довічного грошового утримання становить 94%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди, стаж роботи на посаді судді - 37 років 09 днів, період проходження строкової військової служби в Радянській Армії - 2 роки 8 днів (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половину строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року) та 7 місяців 22 дні роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року, що в зальному становить - 42 роки 03 дні та, відповідно, загальний процент для розрахунку розміру довічного грошового утримання становить 94%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та зарахувати до довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 19.06.2021 року, виходячи з уточненого стажу роботи на посаді судді - 37 років 09 днів, період проходження строкової військової служби в Радянській Армії - 2 роки 8 днів (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половину строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року) та 7 мiсяців 22 дні роботи в якості стажера Ренiйського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року, що в загальному становить - 42 роки 03 дні та, відповідно, загальний процент для розрахунку розміру довічного грошового утримання становить 94%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 з 19.06.2021 року перерахованого довічного грошового утримання, виходячи з уточненого стажу роботи на посаді судді - стаж роботи на посаді судді - 37 років 09 днів, період проходження строкової військової служби в Радянській Армії - 2 роки 8 днів (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половини строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року) та 7 місяців 22 дні роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року, що в загальному становить - 42 роки 03 дні та відповідно, загальний процент для розрахунку розміру довічного грошового утримання становить 94%, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.06.2021 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області отримуючи щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Після ознайомлення із матеріалами справи позивачем встановлено, що встановлено, що при призначенні довічного грошового утримання судді було враховано лише безпосередньо стаж роботи на посаді судді - 37 років 09 днiв, в той же час не враховано та до спеціального стажу судді не зараховано: період роботи стажером Ренійського районного суду Одеської області 07 місяців 22 дні (з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року), 2 роки 8 днів стажу проходження строкової військової служби в Радянській Армії (в період з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половина терміну навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року).
Позивач вважаючи незаконним призначення щомісячного довічного грошового утримання без врахування в повному обсязі спеціального стажу судді, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областi з письмовими заявами, про перерахунок довічного грошового утримання. Однак, ГУ ПФУ в Одеській області позивачу надано відповід про відмову у зарахуванні до спеціального стажу роботи судді періодів проходження строкової військової служби, половини строку навчання у вищому навчальному закладі, періоду роботи в якості стажера судді та у проведенні перерахунку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди перiоду проходження строкової військової служби в Радянськiй Армії - 2 роки 8 днiв (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року), половини строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року), періоду роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року -7 місяців 22 дні роботи.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження строкової військової служби в Радянській Армії - 2 роки 8 днів (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половину строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року); 7 місяців 22 дні роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року, період роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року - 7 місяців 22 дні роботи.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 19.06.2021 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 94% від суддівської винагороди.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908,00 грн.
В апеляційній скарзі, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що судом першої інстанції при вирішенні справи не враховано, що ст. 69 та 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ не передбачено зарахування періоду проходження військової служби, періоду робити стажером та половину періоду навчання у вищому навчальному закладі саме до стажу роботи на посаді судді. На думку апелянта, страховий стаж позивача на посаді судді складає повних 37 років, а тому розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставцi позивача складає 84% суддівської винагороди (де 20 років суддівського стажу - 50% суддівської винагороди + 17 років понад нормованого суддівського стажу - 34 % суддівської винагороди). У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що відсутні законні підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Позивач, ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, не скористався.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та з 10.01.2018 року отримував пенсію за віком.
Рішенням Вищої ради правосуддя №1343/0/15-21 вiд 15.06.2021 року позивач звільнений з посади судді Одеського апеляційного суду відповідно до п. 4 частини 6 ст. 126 Конституції України у зв`язку з подачею заяви про відставку і набув статус судді у відставці.
Згідно протоколу про перерахунок пенсії від 06.07.2021 року ОСОБА_1 , з 19.06.2021 року отримує довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 року.
Після переведення з пенсії за віком, розмір довічного грошового утримання позивача склав 84%.
Судом встановлено, що до спеціального стажу роботи судді для призначення довічного грошового утримання зараховані періоди роботи ОСОБА_1 , на посаді судді, а саме 37 років, 00 місяці 09 днів (а.с.14).
Позивачем надано до суду копію розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , який складено за підписом голови Одеського апеляційного адміністративного суду та в.о. начальника відділу кадрової роботи та управління персоналом Одеського апеляційного адміністративного суду (а.с.12), згідно якого стаж роботи складає 42 роки 00 місяців та 03 дні, з яких:
1.Служба в лавах Радянської Армії з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року тривалістю 2 роки 00 місяців 08 днів;
2. Одеський державний університет ім. І.І. Мечникова (половина строку навчання) з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року тривалістю 2 роки 05 місяців 00 днів;
3. Стажер Ренійського районного народного суду Одеської області з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року 00 років 07 місяців 22 дні;
4.Народний суддя Кілійського районного народного суду Одеської області з 11.06.1984 року по 21.06.1987 року тривалістю 03 роки 00 місяців 11 днів;
5. Hapoдний суддя/суддя/голова Любашівського районного народного суду Одеської області з 22.06.1987 року по 31.03.2004 року тривалістю 16 років 09 місяців та 10 днів;
6. Суддя апеляційного суду Одеської області з 01.04.2004 року по 28.12.2018 року тривалістю 14 років 08 місяців та 28 днів;
7. Суддя Одеського апеляційного суду з 28.12.2018 року по 18.06.2021 року тривалістю 02 роки 05 місяців 22 дні.
Позивач вважаючи незаконним призначення щомісячного довічного грошового утримання без врахування в повному обсязі спеціального стажу судді, в саме: періоду роботи в якості стажера судді, проходження строкової військової служби та половини строку навчання в Одеському державному університеті, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській областi з письмовими заявами про перерахунок довічного грошового утримання.
Судом встановлено, що 03.09.2021 року за № 1500-0202-8/109292 та 23.09.2021 року за № 17271-17779/М-0288-1500 21 ГУ ПФУ в Одеській області позивачу надіслано відповіді на письмові звернення (а.с.23-24), в яких зазначено про відсутність підстав для перерахунку довічного грошового утримання позивача.
Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 , до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди, стаж роботи на посаді судді - 37 років 09 днів, перiод проходження строкової військової служби в Радянськiй Армії - 2 роки 8 днiв (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року); половини строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року) та 7 місяців 22 днi роботи в якості стажера Ренiйського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року, що в загальному становить - 42 роки 03 дні та відповідно, загальний процент для розрахунку розміру довічного грошового утримання становить 94% протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно не зарахував позивачу до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди проходження строкової військової служби, половини строку навчання у вищому навчальному закладі, період роботи в якості стажера судді. 
Разом з цим суд зауважив, що оскільки відповідачем зараховано до спеціального стажу судді для обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового отримання періоди роботи позивача на посаді судді, вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди, стаж роботи на посаді судді - 37 років 09 днів, в задоволенні вимог в цій частині, та відповідно похідних він неї,  слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, колегія суддів переглядає висновки суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги та не вступає в обговорення та оцінку рішення суду першої інстанції, в тій частині, яка не оскаржена.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Так, відповідно до пункту 14 частини 1 статті 92 Конституції України, статус суддів визначається виключно законами України, матеріальне та соціально-побутове забезпечення, у тому числі й суддівська винагорода, є елементами статусу судді. Забезпечення суддів у відставці визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», яким запроваджено особливий порядок обчислення розміру щомісячного довічного утримання суддів.
На момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII), який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 116 Закону України № 1402  суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається згідно зі  статтею 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
Згідно статті 137 Закону № 1402-VIII  до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена  законом  та надає право для призначення на посаду судді.
Відповідно до ст. 142 Закону України №1402, передбачено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Так, станом на дату призначення (обрання) позивача суддею статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції ( 254к/96-ВР ) і законів України, охорони прав і свобод громадян визначав Закон України "Про статус суддів" від 15.12.1992 за №2862-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2862-ХІІ).
Кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень (частина 1 статті 43 Закону №2862-ХІІ).
Абзацом 2 частини 4 цієї статті Закону передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
В період дії положень статті 43 Закону №2862-ХІІ правове регулювання поняття стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, було додатково врегульовано і іншими нормативно-правовими актами.
Зокрема, за змістом статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року за №584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20 березня 2008 року), чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 за №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Враховуючи вищевикладене законодавством, яке діяло на момент виходу позивача у відставку, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, часу роботи на посадах прокурорів та слідчих, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів і календарного періоду проходження строкової військової служби.
Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, часу роботи на посадах прокурорів та слідчих, календарного періоду проходження строкової військової служби, половини періоду навчання і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді, є неправомірним.
Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 19 червня 2018 року у справі № 243/4458/17, від 05 грудня 2019 року у справі №592/2737/17, від 24 березня 2020 року у справі № 227/766/17.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17 травня 2021 року по справі № 243/8281/17 законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, було передбачено право судді на зарахування до стажу, яке дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби.
Це підтверджується також положеннями Закону України від 21.12.2016 №1798-VIII "Про Вищу раду правосуддя", яким були внесені зміни в Закон № 2453-VI, зокрема, пункт 34 Прикінцевих та перехідних положень доповнено абзацом четвертим такого змісту: "Судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання)". <…> невключення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та роботи на посаді слідчого і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним".
При вирішенні справи № 243/8281/17 Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від вказаних правових висновків.
Зважаючи на вищевикладене, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен обчислюватися виходячи із його стажу роботи за наступні періоди:
- служба в лавах Радянської Армії з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року тривалістю 2 роки 00 місяців 08 днів;
- Одеський державний університет ім. І.І. Мечникова (половина строку навчання) з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року тривалістю 2 роки 05 місяців 00 днів;
- народний суддя Кілійського районного народного суду Одеської області з 11.06.1984 року по 21.06.1987 року тривалістю 03 роки 00 місяців 11 днів;
- народний суддя/суддя/голова Любашівського районного народного суду Одеської області з 22.06.1987 року по 31.03.2004 року тривалістю 16 років 09 місяців та 10 днів;
- суддя апеляційного суду Одеської області з 01.04.2004 року по 28.12.2018 року тривалістю 14 років 08 місяців та 28 днів;
- суддя Одеського апеляційного суду з 28.12.2018 року по 18.06.2021 року тривалістю 02 роки 05 місяців 22 дні.
Стосовно зарахування періоду роботи позивача на посаді стажиста народного судді до стажу роботи, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, суд зазначає таке.
До набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів".
Згідно абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-XII (який діяв на час роботи позивача на посаді судді) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Згідно пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону № 1798-VIII від 21.12.2016), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Обчислення стажу державної служби за час розглядуваного періоду здійснювалось відповідно до Закону України "Про державну службу", Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283), та додатку до нього.
Згідно статті 1 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.
Статтею 2 цього Закону визначено, що посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.
Відповідно до пункту 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, прокуратури, а також в державних органах колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.
Статтею 67 Закону УРСР "Про судоустрій" від 05.06.1981 №2022-Х (в редакції Закону від 05.06.1981) було передбачено, що структура і штатна чисельність апарату районного (міського) народного суду затверджуються начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати, встановлених Міністром юстиції Української PCP.
Тобто, організаційне керівництво (в тому числі і питання кадрового забезпечення) районними (міськими) народними судами у розглядуваний період із 10.08.1987 по 26.08.1988 здійснювалося відповідними відділами юстиції виконавчого комітету відповідних обласних Рад чи обласних державних адміністрацій.
Як було зазначено вище, з 20.10.1983 по 10.06.1984 року позивач працював на посаді стажиста Ренійського районного народного суду Одеської області, що підтверджується трудовою книжкою позивача (а.с.38-47) та розрахунком стажу (а.с.12).
Питання проходження стажування випускниками вищих навчальних закладів в цей період регулювалися такими законодавчими актами колишнього Союзу PCP та УРСР, як: постанова Ради міністрів СРСР від 18.07.1972 №535 "Про заходи щодо подальшого удосконалення вищої освіти в країні", Положенням про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженим Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати, Всесоюзною Центральною Радою Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25.06.1973.
Так, в підпункті 4.2 пункту 10 зазначеної вище Постанови №535 від 18.07.1972 було визначено, що випускники вищих навчальних закладів для набуття необхідних практичних навичок проходять за місцем розподілення на підприємствах і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну платню відповідно штатного розкладу. Загальне керівництво стажуванням покладається на галузеві міністерства і відомства, в веденні яких перебувають ці підприємства, організації та установи.
Відповідно до пункту 1 Положення про стажування молодих спеціалістів, які закінчили вищі учбові заклади, затвердженого Державним комітетом Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзною Центральною Радою Професіональних Союзів, Міністерством Вищої та середньої освіти СРСР від 25.06.1973, також передбачалось, що молоді спеціалісти, які закінчили вищи навчальні заклади, проходять за місцем розподілення на підприємствах, в організаціях і установах стажування строком до одного року, під час якого виконують посадові обов`язки і отримують заробітну плату згідно штатного розкладу.
Пунктами 5, 15 цього Положення передбачалось, що час стажування зараховується в трирічний строк роботи молодого спеціаліста за місцем розподілу. Під час стажування молодий спеціаліст: користується всіма правами і пільгами, встановленими для працівників цього підприємства (організації, закладу) які обіймають аналогічну посаду; несе обов`язки, покладені на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку; виконує функціональні обов`язки щодо займаної посади, визначеними відповідними інструкціями і положеннями, з урахуванням індивідуального плану.
Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів судів, а також в державних органах колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком, зокрема, у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управлінь, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.
Пунктом 3 цього Порядку №283 було передбачено, що до стажу державної служби включається також робота на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 цього Порядку і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони зайняли посади державних службовців.
З матеріалів справи вбачається, що позивача звільнено з посади стажиста у зв`язку з призначенням його суддею народним суддею Кілійського районного народного суду Одеської області, тобто при просуванні по службі він зайняв посаду державного службовця.
Згідно з пунктом 4 Порядку №283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.
Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 14.11.2018 року у справі №819/1550/16, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посаді судді, належить враховувати період роботи позивача на посаді стажиста Ренійського районного народного суду Одеської області з 20.10.1983 по 10.06.1984 року.
Таким чином, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен обчислюватися виходячи із його стажу роботи 42 роки 00 місяців 3 дні за наступні періоди:
1.Служба в лавах Радянської Армії з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року тривалістю 2 роки 00 місяців 08 днів;
2. Одеський державний університет ім. І.І. Мечникова (половина строку навчання) з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року тривалістю 2 роки 05 місяців 00 днів;
3. Стажер Ренійського районного народного суду Одеської області з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року 00 років 07 місяців 22 дні;
4.Народний суддя Кілійського районного народного суду Одеської області з 11.06.1984 року по 21.06.1987 року тривалістю 03 роки 00 місяців 11 днів;
5. Hapoдний суддя/суддя/голова Любашівського районного народного суду Одеської області з 22.06.1987 року по 31.03.2004 року тривалістю 16 років 09 місяців та 10 днів;
6. Суддя апеляційного суду Одеської області з 01.04.2004 року по 28.12.2018 року тривалістю 14 років 08 місяців та 28 днів;
7. Суддя Одеського апеляційного суду з 28.12.2018 року по 18.06.2021 року тривалістю 02 роки 05 місяців 22 дні.
Законом України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено інший підхід до обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, згідно якого розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача виходячи з його стажу 42 роки 00 місяців 3 дні має становить 94%, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 44% (22*2) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, стосовно часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання визнати протиправною бездіяльність ГУПФ в Одеській області щодо незарахування позивачеві  до спеціального стажу судді, з якого відраховується процент довічного грошового утримання від суддівської винагороди перiоду проходження строкової військової служби в Радянськiй Армії - 2 роки 8 днiв (з 02.11.1975 року по 09.11.1977 року), половини строку навчання в Одеському державному університеті - 2 роки 5 місяців (період навчання з 01.09.1978 року по 01.07.1983 року), періоду роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області в період з 20.10.1983 року по 10.06.1984 року -7 місяців 22 дні роботи;  зобов`язання ГУПФ в Одеській області зарахувати позивачу до спеціального стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставцi період проходження строкової військової служби в Радянській Армії, половину строку навчання в Одеському державному університеті, період роботи в якості стажера Ренійського районного суду Одеської області; зобов`язати ГУПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачеві у розмірі 94% від суддівської винагороди.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції спростовуються викладеним та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення. 
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі за позовом Одеського окружного адміністративного суду від 19 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправної відмови та зобов`язання вчинити певні дії  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту судового рішення 30.06.2022р.

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.