ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2022 р.           м.Львів  Справа №5010/577/2011-27/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                                І.Б. Малех
суддів                                                                                                    Г.Г. Якімець
          Г.Т. Кордюк
секретар судового засідання          Кришталь М.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.01.2022 №03.1-25/251 (вх. № апеляційного суду 01-05/217/2, 01-05/239/22, 01-05/240/22 від 17.01.2022)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 (суддя Кобецька С.М., повний текст ухвали складено та підписано 29.12.2021, м. Івано-Франківськ) 
за скаргою №219 від 01.04.2021 (вх. №5132/21 від 05.04.2021) Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради на дії Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України
у справі №5010/577/2011-27/22
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ в особі виробничої філії "Калуська теплоелектроцентраль", м. Калуш, Івано-Франківська область
до відповідача Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, м. Калуш, Івано-Франківська область
про стягнення 14 245 964, 76 грн.

за участю представників учасників процесу:
від позивача: : не з`явились;
від відповідача: не з`явились;
від скаржника: не з`явились; 
ВСТАНОВИВ:
5 квітня 2021 року Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" Калуської міської ради звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області зі скаргою (№ 219 від 01.04.2021 (вх. № 5132/21 від 05.04.2021) про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, просило:
- поновити строк на звернення до суду за даною скаргою, як такий, що пропущений з поважних причин;
- прийняти скаргу та відкрити провадження у справі;
- визнати протиправною відмову Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4  285,774 тис. грн.;
- зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України зняти накладений постановою від 28.01.2021 ВП № 43220679 арешт з рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285,774 тис. грн.
Скарга мотивована тим, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до державного бюджету є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби. В даному випадку орган ДВС відмовив скаржнику у знятті арештів з рахунку, що має спеціальний режим використання.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021, залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.07.2021 скаргу №219 від 01.04.2021 (вх. № 5132/21 від 05.04.2021) задоволено. 
Постановою Верховного Суду від 02.12.2021 ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.04.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.07.2021 скасовано на підставі п.5 ч.1 ст. 310 ГПК України. Справу направлено до Господарського суду Івано-Франківської області на новий розгляд. 
          При новому розгляді Господарським судом Івано-Франківської області, ухвалою від 29.12.2021 (суддя - Кобецька С.М.), визнано протиправною відмову Департаменту державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України, щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285774,00 грн. Зобов`язано Департамент державної виконавчої служби Відділу примусового виконання рішень Міністерства юстиції України зняти накладений постановою ВП №43220679 від 28.01.2021 арешт з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету станом на 25.01.2021 у розмірі 4285774,00 грн.
Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що така прийнята, з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим просить таку скасувати.
В обґрунтування даного посилається на те, що судом першої інстанції не вірно надано оцінку постанові державного виконавця від 28.01.2021 про арешт коштів боржника та невірно застосовано ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Відділ, не блокував кошти необхідні для оплати праці, відпускних, пільгових пенсій працівникам підприємства, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плані, та інших обов`язкових платежів та боржником не доведено факт блокування таких коштів на рахунку (не надано жодних документів, які б підтверджували, що на виконання постанови про арешт коштів боржника, банківська установа блокує кошти в повному обсязі. Постанова державного виконавця жодним чином не перешкоджає можливості боржнику сплачувати заробітну плату та інші платежі, що необхідні для оплати праці.
Вважає також неправомірними дії банківської установи, яка не дає можливості боржнику виплатити заробітну плату та саме їх дії необхідно оскаржити в судовому порядку, адже саме банк виконує постанову про арешт коштів. Крім того, у заяві від 01 лютого 2021 року, боржник КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради, просить зняти арешт з рахунку, а не з коштів на ньому. Скаржник, не надав документального підтвердження, ні до відділу, ні до суду про те, що банк відмовляється виплатити заробітну плату працівникам КП «Водотеплосервіс» і взагалі не надано підтвердження, що на рахунку містяться кошти, з яких необхідно виплатити заробітну плату. Тобто державний виконавець фактично немає з чого знімати арешт, оскільки відсутні кошти, за рахунок яких необхідно виплатити заробітну плату та інші обов`язкові платежі.
Відповідно до цього просить, скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 у справі №5010/577/2011-27/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити КП «Водотеплосервіс» Калуської міської ради у задоволенні скарги на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в повному обсязі. 

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02 лютого 2022 року (головуючий суддя Малех І.Б., судді - Кордюк Г.Т., Якімець Г.Г.) поновлено Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року у справі №5010/577/2011-27/22 та відкрито апеляційне провадження за такою. Зупинено дію ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29.12.2021 у справі №5010/577/2011-27/22 до винесення постанови в даній справі. Зобов`язано Господарський суд Івано-Франківської області надіслати матеріали справи №5010/577/2011-27/22 суду апеляційної інстанції. 
15.02.2022 в канцелярію апеляційного суду поступили матеріали справи №5010/577/2011-27/22 .
В подальшому, ухвалою суду від 15.02.2022 призначено розгляд справи №5010/577/2011-27/22 в судове засідання на 02.03.2022.
Ухвалами суду від 02.03.2022 та від 06.04.2022 розгляд справи відкладався з підстав наведених в такій. 
В судове засідання 27.04.2022 учасники судового процесу участі уповноважених представників не забезпечили, причин неявки не повідомили, хоча були повідомленні про час та місце розгляду справи ухвалами суду, докази чого містяться в матеріалах справи. 
Ухвалою суду від 06.04.2022 як і в попередніх ухвалах участь представників учасників процесу обов`язковою не визнавалась, і при цьому вказано було, що неявка повноважних представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи відповідно до положень ч.12 ст. 270 ГПК України.
Станом на 27.04.2022 додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду справи не поступало, а відтак судова колегія ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах. 
Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року у справі №5010/577/2011-27/22 нормам чинного матеріального та процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного. 
Обставини справи. 
Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 17 травня 2011 року у справі №5010/577/2011-27/22, залишеним без змін Львівським апеляційним господарським судом, присудив стягнути з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в особі виробничої філії "Калуська теплоелектроцентраль" 14 245 964, 76 грн заборгованості, 25 500,00 грн державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційне - технічне забезпечення судового процесу.
На виконання рішення Господарський суд Івано-Франківської області видав наказ.
28 січня 2021 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О. Г., прийняв постанову про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні № 43220679. Цією постановою арешт накладено на грошові кошти КП "Водотеплосервіс", що містяться на відкритих рахунках № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК", а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення 176 653 476,28 грн.
Так, на підставі заяви-договору про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів від 25 травня 2020 року, АТ "ТАСКОМБАНК" відкрив для КП "Водотеплосервіс" поточний банківський рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно довідки АТ "ТАСКОМБАНК" від 27 січня 2021 року №1075/541 про відкриті поточні рахунки, через рахунок № НОМЕР_1 (гривня) КП "Водотеплосервіс" проводило виплати на заробітну плату в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" та обов`язкові платежі (єдиний соціальний внесок, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір), що здійснюються при виплаті заробітної плати з дати його відкриття.
01 лютого 2021 року КП "Водотеплосервіс" звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою, просило знати арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати, заборгованість з виплат якої за листопад, грудень разом із загальнообов`язковими платежами станом на 27 січня 2021 року становить 4  285,774 тис. грн.
До листа додано, зокрема, інформацію про заборговану заробітну плату КП "Водотеплосервіс" за підписом в.о. директора П.В.Шевчук і головного бухгалтера С.О.Шеремета.
Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом №1076/3483-33-21/20.1 від 09 лютого 2021 року відмовив у знятті арешту з коштів, які знаходяться на рахунку КП "Водотеплосервіс" (в межах ЗВК 43220679) через відсутність законних підстав. Зокрема у листі вказано, що немає доказів про спеціальний режим використання банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК". У постанові від 28 січня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №43220679 чітко зазначено, що арешту підлягають кошти в межах суми загальної заборгованості, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та крім коштів, що необхідні для оплати праці, відпускних, пільгових пенсій працівникам підприємства, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати та інших обов`язкових платежів. Цю постанову АТ "ТАСКОМБАНК" прийняв до виконання. Також повідомив, що питання звільнення коштів з-під арешту може бути вирішено у судовому порядку.
05 квітня 2021 року Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" Калуської міської ради звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області зі скаргою про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії, яка ухвалою суду від 29.12.2021 року в даній справі задоволена. 

При перегляді ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року у справі №5010/577/2011-27/22, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним. 
У відповідності до вимог статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).
Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що кореспондується положенням ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно вимог статті 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, інших посадових осіб органів державної виконавчої служби та приватних виконавців під час виконання судових рішень урегульовано розділом VІ "Судовий контроль за виконанням судових рішень" ГПК України.
Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Одночасно підпунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.
Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС унормовано статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», частиною першою якої передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч.5 ст.74).
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавче провадження-сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.
За положеннями статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 названого Закону).
Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.
Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Пунктом 2 частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення, до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її дочірня компанія «Газ України», Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз», постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення.
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
З наведених норм права вбачається висновок, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.
Отже, відповідно до цього, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).
Слід зазначити, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктами господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.
Разом з тим кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).
Згідно із частиною п`ятою статті 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Отже, з наведених норм права вбачається висновок, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.
У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.
Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.
Такі правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.
З матеріалів та обставин справи вбачається, що рахунок № НОМЕР_1 (гривня), відкритий в АТ "ТАСКОМБАНК" МФО 339500, кошти на якому арештовані постановою державного виконавця від 28 січня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №43220679, є поточним рахунком КП "Водотеплосервіс" (боржника), який використовується для зберігання грошей та для розрахунково-касових операцій боржника, в тому числі й виплати заробітної плати. Названий рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.
АТ "ТАСКОМБАНК", який у силу статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, виконав постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 (гривня). Отже, банк теж не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
У заяві КП "Водотеплосервіс" просило Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з рахунку. Проте із змісту заяви від 01 лютого 2021 року та із доданих до заяви документів - інформації про банківський рахунок (№ НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК") та інформації про заборгованість по зарплаті та обов`язкових платежах з заробітної плати по КП "Водотеплосервіс" за листопад і грудень 2020 року із зазначенням розміру зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів з заробітної плати за кожен місяць та загальної суми коштів з якої просить зняти арешт (4285,774 тис.грн), зрозумілий зміст звернення Комунальне підприємство "Водотеплосервіс" просило Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт із коштів у загальній сумі 4285,774 тис грн. на рахунку № НОМЕР_1 (гривня) в АТ "ТАСКОМБАНК", призначених для виплати заробітної плати та обов`язкових платежів із заробітної плати за листопад, грудень 2020 року.
Відтак враховуючи наведене та те, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень, державний виконавець повинен був на підставі пункту першого частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт з коштів у сумі 4285,774 тис грн. на рахунку № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК", призначених для виплати заробітної плати та обов`язкових платежів із заробітної плати за листопад, грудень 2020 року.
Як вбачається з обставин справи КП "Водотеплосервіс" надало виконавцю документи, підтверджуючі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та її розміру. А саме, до заяви було додано інформацію про заборгованість по зарплаті та обов`язкових платежах з заробітної плати по КП "Водотеплосервіс" за листопад і грудень 2020 року у загальній сумі 4285,774 тис грн, підписану керівником і головним бухгалтером підприємства.
Отже, з огляду на наведене правомірним є висновок суду першої інстанції про протиправність відмови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зняти арешт з коштів, які знаходяться на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500, в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету у розмірі 4285,774 тис. грн. та про зобов`язання зняти арешт з цього рахунку в сумі зобов`язань з виплати заробітної плати та обов`язкових платежів до бюджету у розмірі 4285,774 тис. грн.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що постанова державного виконавця від 28 січня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №43220679 не перешкоджає можливості боржнику сплачувати заробітну плату та інші платежі, що необхідні для оплати праці, оскільки цією постановою накладено арешт на грошові кошти, крім коштів, що необхідні, зокрема, для оплати праці, обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати.
Як зазначено вище, АТ "ТАСКОМБАНК" на яке приписами статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати, зокрема, можливість накладення арешту на кошти на рахунку, постанову виконавця від 28 січня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №43220679 про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало.
За таких обставин Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повинен був вчинити дії, передбачені пунктом першим частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", а саме зняти арешт з коштів у сумі 4285,774 тис. грн на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК" у сумі зобов`язань з виплати заробітної плати за листопад, грудень 2020 року та обов`язкових платежів із цієї заробітної плати. Натомість орган ДВС з формальних підстав відмовив у цьому та порадив боржнику оскаржити дії банківської установи.
Слід зазначити, що такий формалізований підхід до вирішення питання, щодо зняття арешту з коштів у сумі 4285,774 тис. грн на рахунку Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради № НОМЕР_1 (гривня) в АТ "ТАСКОМБАНК" у сумі зобов`язань з виплати заробітної плати за листопад, грудень 2020 року та обов`язкових платежів із цієї заробітної плати суперечить принципу верховенства права, гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Беручи до уваги викладені обставини справи, враховуючи приписи закону суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року у справі №5010/577/2011-27/22 ухвалена, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.01.2022 №03.1-25/251 (вх. № апеляційного суду 01-05/217/2, 01-05/239/22, 01-05/240/22 від 17.01.2022) підлягає залишенню без задоволення. 
Згідно з статтею 129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги суд покладає на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -  
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 14.01.2022 №03.1-25/251 (вх. № апеляційного суду 01-05/217/2, 01-05/239/22, 01-05/240/22 від 17.01.2022) - залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2021 року у справі №5010/577/2011-27/22 - залишити без змін.
3.          Судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
4.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
5.          Матеріали справи №5010/577/2011-27/22 повернути Господарському суду Івано-Франківської області. 

Повний текст постанови складено та підписано 06 травня 2022 року. 

Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 

Суддя                                                                                          Г.Г. Якімець

Суддя                                                                                          Г.Т. Кордюк