УХВАЛА

27 червня 2022 року 
м. Київ
справа №120/10825/21-а
адміністративне провадження № К/990/13985/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №120/10825/21-а за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
06 червня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач у вересні 2021 року звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду  в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2015 року по 01 листопада 2017 року включно.
- зобов`язати головне управління Національної поліції у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період  з 01 листопада 2015 року по 01 листопада 2017 включно.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 червня 2016 року  по 31 жовтня 2017 року  включно.
Зобов`язано головне управління Національної поліції у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 червня 2016 року  по 31 жовтня 2017 року включно.
У задоволенні позову в  іншій частині, а саме щодо стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2015 року по 31 травня 2016 року -відмовлено.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення, у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач в касаційній скарзі вказав на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та послався на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а саме, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, проте Суд відхиляє такі доводи, оскільки наведені заявником питання щодо фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики мають відображення у висновках Верховного Суду, у тому числі, наведених самим заявником.
Формальне посилання на виняткове значення для відповідача за відсутності обґрунтованих мотивів не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені саме у цій справі можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України. Заявник не обґрунтував в чому саме полягає винятковість саме цієї справи, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права. 
Наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновками судів попередніх інстанцій.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення, у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, відповідач у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також не послався на частину четверту статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначені заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої  статті 328 цього Кодексу  визначених частиною четвертою  статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 травня 2022 року у справі №120/10825/21-а за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Н.А. Данилевич Н.В. Шевцова 	
                                                                                        В.Е. Мацедонська