УХВАЛА
 
31 травня 2022 року
м. Київ
справа № 464/3937/19
провадження № 61-13437св21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Львівський національний університет ветеринарної медицини та  біотехнології імені С. З. Гжицького,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  позовом  ОСОБА_1  до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені С. З. Гжицького про продовження дії строкового трудового договору на невизначений строк, виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 12 жовтня 2020 року в складі судді Чорної С. З. та постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року в складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Савуляка Р. В.,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені С. З. Гжицькогота просив визнати незаконним та скасувати наказ № 639-3 від 15  серпня 2018 року про внесення змін до наказу про звільнення викладачів з  30 червня 2018 року та наказ № 643-3 від 17 серпня 2018 року; поновити його на посаді доцента кафедри епізоотології університету з негайним виконанням даної вимоги відповідачем; стягнути на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 122 030, 55 грн та допустити до негайного виконання стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 9 584, 84 грн; стягнути на його користь недораховану та невиплачену заробітну плату в сумі 9  124, 27 грн; зобов`язати відповідача, як податкового агента, сплатити до  бюджету та інших цільових фондів податок з доходів фізичних осіб, єдиний соціальний внесок та військовий збір з суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу; та стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 100 000, 00 грн.
Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 12 жовтня 2020 року в  задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року рішення Сихівського районного суду міста Львова від 12 жовтня 2020 року змінено, виключено з мотивувальної частини рішення висновок суду: «крім цього, звільнення працівника у зв`язку із закінченням строку трудового договору допускається, як у період тимчасової непрацездатності, так і в період перебування його у відпустці, оскільки частиною третьою статті 40 КЗпП України встановлено заборону щодо звільнення працівників у період тимчасової непрацездатності та перебування у відпустці лише з ініціативи роботодавця, тобто з підстав, передбачених у статтях 40, 41 КЗпП України, що спростовує доводи позивача в цій частині».
В решті рішення залишено без змін.
07 серпня 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 12 жовтня 2020 року та  постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 02 вересня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
21 вересня 2021 року справа № 464/3937/19 надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в  порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1  до Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнології імені С. З. Гжицького про продовження дії строкового трудового договору на невизначений строк, виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 12 жовтня 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
                                                                                                            Є. В. Коротенко