Ухвала
Іменем України 
 
06 червня 2022 року
м. Київ
справа № 210/3717/15-ц
провадження № 61-4088ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу       ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року у справі за позовом  Житлово-будівельного кооперативу «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків,   
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2021 року подану апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду, для усунення її недоліків, а саме; уточнення предмета оскарження, оскільки                    в матеріалах справи, в протоколі судового засідання від 17 лютого                    2021 року, відсутня протокольна ухвала Саксаганського районного суду                    м. Кривого Рогу від 17 лютого 2021 року, якою зустрічну позовну заяву та уточнення до зустрічної позовної заяви по цивільній справі за позовом               ЖБК «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків залишено без розгляду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року                   апеляційну скаргу ОСОБА_1 на протокольну ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17 лютого 2021 року, якою зустрічну позовну заяву та уточнення до зустрічної позовної заяви залишено без розгляду по цивільній справі за позовом ЖБК «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків визнано  неподаною та повернуто її заявнику.  
У травні 2022 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд», ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати  оскаржуване судове рішення.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2022 року касаційну скаргу   ОСОБА_1 ,  залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У травні 2022 року заявником усунуто недоліки.
Заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що повний текст копії постанови апеляційного суду на адресу заявника не направлялася, отримав особисто 02 лютого   2022 року.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений 
з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною,                  у зв`язку з порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відповідності до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою, правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.
Згідно до частини першої - третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів                  з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.
Суд апеляційної інстанції встановивши, що заявником недоліки апеляційної скарги під час встановленого строку не усунуто, дійшов правильного висновку визнавши апеляційну скаргу неподаною та повернув заявникові.
Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин та зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. У силу вимог статті 400 ЦПК Українисуд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки, касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженняухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від                    03 листопада 2021 року у справі за позовом  Житлово-будівельного кооперативу «Восток-24» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків, відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк