ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2022 року	Львів	Справа № 500/1556/21 пров. № А/857/128/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Запотічний І.І., 
суддя                                                     Матковська З.М.

секретар судового засідання                     Ільченко А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року (головуючий суддя Чепенюк О.В., м. Тернопіль, проголошено о 10:58:49, повне судове рішення складено 18 листопада 2021 року) у справі № 500/1556/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового комісара Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Тернопільської міської призовної комісії, командира Військової частини НОМЕР_1   про визнання протиправним та скасування рішення, наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30.03.2021 ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до військового комісара Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – Тернопільський обласний ТЦКСП, відповідач 1), Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі Тернопільський об`єднаний міський ТЦКСП, відповідач 2), Тернопільської міської призовної комісії (відповідач 3), командира Військової частини НОМЕР_1 , (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач 4), в якому просив:
- визнати протиправними та скасувати:  рішення Тернопільської міської призовної комісії, а саме протокол Тернопільської міської призовної комісії №25 від 05.11.2020, в частині призову на строкову військову службу ОСОБА_1 ; іменний список на військову команду №65/6310 від 20.11.2020, до якої був зарахований ОСОБА_1 , що направлявся з Тернопільського обласного ТЦКСП (колишня назва ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину, який був складений військовим комісаром Тернопільського обласного ТЦКСП;
- скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (нинішня назва: військовий комісар Тернопільського обласного ТЦКСП) щодо призову ОСОБА_1 на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року;
- зобов`язати Тернопільську міську призовну комісію надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу на період навчання останнього в Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща;
- зобов`язати Тернопільський об`єднаний міський ТЦКСП (колишня назва Тернопільський ОМВК), військового комісара Тернопільського обласного ТЦКСП (колишня назва військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та командира ВЧ НОМЕР_1 звільнити із строкової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 , призовника чергового осіннього призову 2020 року;
- скасувати рішення командира ВЧ НОМЕР_1 про прийняття ОСОБА_1 військової присяги у ВЧ НОМЕР_1 .
В обґрунтування позову позивач покликався на те, що його було призвано на строкову військову службу всупереч наявності у нього права на відстрочку від призову на підставі частини восьмої статті  «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII)Закону № 2232-XII на весь період навчання у вищому навчальному закладі Суспільно-економічний університет міста Пшеворськ, Республіка Польща.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2021 року задоволено заяву представника позивача та залишено  без розгляду позов в частині вимог про:
- скасування іменного списку на військову команду 65/6310 від 20.11.2020, до якої був зарахований ОСОБА_1 , що направлявся з Тернопільського обласного ТЦКСП на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину, який був складений військовим комісаром Тернопільського обласного ТЦКСП;
- скасування рішення командира ВЧ НОМЕР_1 про прийняття ОСОБА_1 військової присяги у ВЧ НОМЕР_1 ;
Таким чином, предметом позову, з урахуванням ухвали суду від 25.10.2021 про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог, були такі позовні вимоги:
- визнання протиправним та скасування рішення Тернопільської міської призовної комісії, а саме протоколу Тернопільської міської призовної комісії №25 від 05.11.2020, в частині призову на строкову військову службу ОСОБА_1 ;
- скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову ОСОБА_1 на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року;
- зобов`язання Тернопільську міську призовну комісію надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу на період його навчання у Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща;
- зобов`язання Тернопільський об`єднаний міський ТЦКСП, військового комісара Тернопільського обласного ТЦКСП та командира ВЧ НОМЕР_1 , звільнити із строкової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 , призовника чергового осіннього призову 2020 року.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність вимог позивача з огляду на те, що ним не доведено подання позивачем до військового комісаріату документів, які підтверджують право на відстрочку у зв`язку з навчанням, для прийняття призовною комісією за участі призовника відповідного рішення.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.
За змістом апеляційна скарга позивача фактично повторює доводи позовної заяви, зазначається про помилковість висновків суду першої інстанції щодо обставин справи та правових норм, які регулюють спірні відносини.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились.
Відповідно до ч.3 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга може містити клопотання особи про розгляд справи за її участі. За відсутності такого клопотання вважається, що особа не бажає брати участі у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку  ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми  ст.313 цього Кодексу. 
Згідно  ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлено, що згідно Указу Президента України «Про звільнення військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» від 16.01.2020 №13/2020, на строкову військову службу призиваються придатні за станом здоров`я до військової служби громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Розпорядженням міського голови Тернопільської міської ради «Про призов громадян України чоловічої статі м. Тернопіль на строкову військову службу у жовтні-грудні 2020 року» від 21.09.2020 №211 організовано роботу Тернопільської міської призовної комісії, затверджено її персональний склад, графік її засідань, порядок проведення заходів з організації призову громадян на строкову військову службу. 
04.11.2020 позивач був затриманий та доставлений працівниками Національної поліції до Тернопільського ОМВК.
05.11.2020, відповідно до протоколу засідання Тернопільської міської призовної комісії №25, позивач визнаний придатним до військової служби, згідно з іменним списком від 05.11.2020 на військову команду 65/ НОМЕР_2 направлений з Тернопільського ОМВК на обласний збірний пункт для відправлення у військову частину.
20.11.2020 позивач відправлений в складі військової команди 65/6310 до ВЧ НОМЕР_1 м. Чоп Закарпатської області для подальшого проходження строкової військової служби.
Позивач не погодився з призовом на строкову військову службу, вважав, що має право на відстрочку від призову, а тому звернувся до суду.
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції суд апеляційної інстанції враховує наступні міркування.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон №2232-ХІІ.
Згідно з частиною третьою статті 1 Закону №2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина друга статті 2 Закону №2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 15 Закону №2232-ХІІ на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу (далі - громадяни призовного віку).
Призов громадян України на строкову військову службу включає проходження ними призовної комісії та відправлення їх до військових частин (частина третя статті 15 Закону №2232-ХІІ).
Строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу (частина шоста статті 15 Закону №2232-ХІІ).
Частиною восьмою статті 15 Закону №2232-ХІІ визначено, що після набрання чинності Указом Президента України щодо проведення чергового призову: призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України; призовники, які змінили місце проживання, зобов`язані в семиденний строк прибути до районного (міського) військового комісаріату за новим місцем проживання для взяття на військовий облік; керівники підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування та форм власності на вимогу військових комісаріатів забезпечують своєчасне прибуття громадян призовного віку до призовних дільниць. 
За змістом як позовної заяви так і апеляційної скарги підставою, для позовних вимог ОСОБА_1 зазначає наявність у нього права на відстрочку від призову з огляду на вступ на навчання.
В контексті цього апеляційний суд зазначає наступне. 
Питання відстрочки від призову на строкову військову службу регламентовано статтею 17 Закону №2232-ХІІ. Так, відстрочка від призову на строкову військову службу надається призовникам за рішенням районної (міської) призовної комісії відповідно до цього Закону за сімейними обставинами, станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності (частина перша статті 17 Закону).
Частина восьма статі 17 Закону №2232-ХІІ визначає, що відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти на весь період навчання надається громадянам призовного віку, які навчаються: у закладах загальної середньої освіти III ступеня та професійної (професійно-технічної) освіти з денною формою навчання. У разі досягнення такими призовниками 21-річного віку відстрочка втрачає силу; у закладах фахової передвищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття початкового рівня (короткого циклу) та першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за програмами ступеневої системи освіти; у закладах фахової передвищої та/або вищої освіти з денною формою навчання, у тому числі під час здобуття наступного ступеня освіти; у закладах середньої або вищої духовної освіти з денною формою навчання; в інтернатурі, аспірантурі або докторантурі з відривом або без відриву від виробництва.
Право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав (частина дев`ята статті 17 Закону №2232-ХІІ). 
У випадках, не передбачених цим Законом, відстрочка від призову на строкову військову службу може бути надана призовникам згідно з рішеннями призовної комісії Автономної Республіки Крим, обласних та Київської міської призовних комісій за поданням районних (міських) призовних комісій (частина п`ятнадцята статті 17 Закону №2232-ХІІ). 
Призовники, яким надано відстрочку від призову на строкову військову службу, зобов`язані щороку до 1 жовтня подавати у районні (міські) військові комісаріати документи, що підтверджують їх право на відстрочку (частина шістнадцята статті 17 Закону №2232-ХІІ).
Призовники, які втратили підстави для надання відстрочки від призову на строкову військову службу, а також особи, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову на строкову військову службу, передбачених статтями 17 та 18 цього Закону, і не призвані з різних причин на строкову військову службу у встановлені строки, повинні бути призвані під час здійснення чергового призову (частина сімнадцята статті 17 Закону №2232-ХІІ).
Аналізуючи наведені положення Закону №2232-ХІІ, слід прийти до висновку, що громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку, зобов`язані з метою виконання військового обов`язку прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення призову на військову службу та проходити військову службу. При проведенні чергового призову призовники, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці; у разі якщо за будь-яких обставин повістка не надійшла, громадяни призовного віку зобов`язані з`явитися до призовної дільниці в десятиденний строк з дня початку відповідного чергового призову, визначеного Указом Президента України.
Визначаючись щодо наявності підстав для відстрочки від призову на строкову військову службу, то стаття 17 Закону №2232-ХІІ визначає можливість надання призовнику відстрочки, зокрема, для здобуття освіти. При цьому частина восьма статті 17 Закону №2232-ХІІ встановлює, категорії навчальних закладах, рівень освіти, форму навчання та інші критерії, за якими визначається право призовника на відстрочку від призову на строкову військову службу. Частина восьма статті 17 Закону №2232-ХІІ не містить вказівки на заклади освіти інших держав.
Окремо частина дев`ята статті 17 цього Закону передбачає, що право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти також мають громадяни України, які в рамках міжнародних договорів України навчаються у закладах освіти інших держав.
Порядок подання документів призовником для вирішення питання наявності підстав для відстрочки від призову на військову службу деталізований у Положенні №352, тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Пункт 82 цього Положення визначає, що відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" відстрочка від призову на строкову військову службу надається громадянам за рішенням призовної комісії: за сімейними обставинами, за станом здоров`я, для здобуття освіти та продовження професійної діяльності.
Право на одержання призовниками відстрочки від призову повинно бути підтверджено відповідними документами, які подаються призовниками до військового комісаріату.
Рішення про надання відстрочки від призову за сімейними обставинами районною призовною комісією приймається під час першого проходження призовником призовної комісії (пункт 83 Положення №352).
Відповідно до пункту 85 Положення №352 рішення про відстрочку від призову для продовження навчання приймається під час першого проходження призовником районної призовної комісії на підставі довідки (додаток 17), яка видається навчальним закладом.
Надання відстрочки від призову для продовження навчання провадиться з обов`язковим викликом призовника до районної призовної комісії. Медичний огляд призовників, придатних до військової служби, в цьому разі не проводиться. Дані про стан здоров`я таких призовників заносяться до книги протоколів засідань районної призовної комісії згідно з результатами медичного огляду під час їх приписки до призовної дільниці.
Відстрочка від призову на строкову військову службу для здобуття освіти надається один раз за період навчання. Громадяни призовного віку, відраховані з навчальних закладів за власним бажанням, за невиконання навчального плану, порушення умов контракту або недисциплінованість, втрачають право на відстрочку від призову на строкову військову службу незалежно від їх повторного зарахування до того чи іншого вищого навчального закладу або поновлення у вищому навчальному закладі. Період навчання студента зазначається у довідці навчального закладу, згідно з якою районна призовна комісія надає відстрочку на конкретний термін.
Пункт 87 Положення №352 визначає, що призовники, яким надана відстрочка, зобов`язані щороку до 1 жовтня подавати військовим комісаріатам документи, що підтверджують їх право на відстрочку.
Згідно з пунктом 88 Положення №352 рішення районних призовних комісій про надання відстрочки від призову за сімейними обставинами, за станом здоров`я, для продовження навчання, у зв`язку з депутатською діяльністю та в інших випадках приймаються на підставі документів, поданих на момент призову, заносяться до протоколів засідань районної призовної комісії та облікових карток призовників із зазначенням терміну, до якого надано відстрочку, а також підстав для її надання.
Надалі, щороку у вересні, районні військові комісаріати перевіряють наявність документів, які підтверджують право на користування призовниками відстрочками від призову згідно із статтею 17 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Про результати перевірки в розділі VI облікової картки призовника робляться відповідні позначки, скріплені підписом районного військового комісара.
Відповідно до пункту 89 Положення №352 призовники, які втратили підстави для одержання відстрочки, а також особи, які не мають права на відстрочку або підстав для звільнення від призову, передбачених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", і яких з різних причин не призвано на строкову військову службу в установлені терміни, повинні бути призвані на службу під час здійснення чергового призову до досягнення ними до дня відправлення у військові частини 25-річного віку.
Перевірюючи наявність підстав для отримання позивачем права на відстрочку та дотримання порядку її отримання, судом встановлено, що ОСОБА_1 жодного разу не звертався до військового комісаріату з відповідними документами для вирішення питання щодо надання йому відстрочки у зв`язку з навчанням. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до наведених вище норм пунктів 82, 85 Положення №352 саме призовник подає до військового комісаріату відповідні документами, які підтверджують його право на відстрочку. Надання відстрочки від призову для продовження навчання провадиться з обов`язковим викликом призовника до районної призовної комісії, тобто за його безпосередньої участі.
У позовній заяві, апеляційній скарзі позивач наводить лише міркування стосовно того, що він має право на відстрочку від призову. У спірному випадку мова йде про вступ позивача до навчального закладу Республіки Польща.
Відстрочка для навчання у закладах освіти інших держав передбачена лише частиною дев`ятою статті 17 Закону №2232-ХІІ, якою визначено, що право на відстрочку від призову на строкову військову службу для здобуття освіти мають громадяни України, які навчаються у закладах освіти інших держав лише в рамках міжнародних договорів України.
Відповідно до статті 1 Угоди про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001, на яку посилаються представники позивача, сторони направлятимуть щорічно до вищих навчальних закладів: до 2-х осіб на навчання на ступінь магістра; до 10-ти осіб на часткове/семестрове навчання; до 3-х осіб на навчання до аспірантури. Напрями навчання та кількість студентів узгоджуватимуться до кінця березня щорічно.
Таким чином, для підтвердження навчання за кордоном у рамках міжнародного договору України призовник має надати крім довідки з закордонного навчального закладу з нотаріально завіреним перекладом ще й довідку про направлення на навчання в рамках міжнародного договору.
Виходячи з умов Угоди про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001 і долученої до позовної заяви довідки Суспільно-економічного університету в Пшеворську від 01.10.2020 про прийняття іноземця на навчання, суд зазначає, що навчання ОСОБА_1 здійснюється не в рамках Угоди про співробітництво між Міністерством освіти і науки України та Міністром національної освіти Республіки Польща від 02.07.2001, тому до спірних правовідносин частина дев`ята статті 17 Закону №2232-ХІІ не застосовується, позивач не має права на відстрочку від призову на підставі частини дев`ятої статті 17 Закону №2232-ХІІ.
Щодо того, чи має позивач право на відстрочку від призову на строкову військову службу на підставі частини восьмої статті 17 Закону №2232-ХІІ, то аналізуючи норми цієї статті та пункту 85 Положення №352, суд зауважує, що їх зміст не конкретизує чи стосуються вони навчання призовника в Україні, чи за кордоном. А тому навчання призовника у вищому навчальному закладі за межами України теж може розглядатися як підстава для надання відстрочки від призову на строкову військову службу при наданні відповідної довідки з закордонного навчального закладу з нотаріально завіреним перекладом, яка міститиме усі необхідні відомості, що були передбачені для такої довідки згідно з додатком 17 Положення №352.
Проте у будь-якому випадку вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на строкову військову службу згідно зі статтею 16 Закону №2232-ХІІ належать до повноважень відповідної призовної комісії.
Разом з тим, ні зміст позову, апеляційної скарги, ні додані до них документи не спростовують той факт, що позивач жодного разу не звертався до військового комісаріату з відповідними документами для вирішення питання щодо надання йому відстрочки у зв`язку з навчанням. 
З огляду на таке законодавче врегулювання питання надання відстрочки від призову на строкову військову службу, вимоги до Тернопільської міської призовної комісії про зобов`язання надати відстрочку позивачу на період його навчання у Суспільно-економічному університеті міста Пшеворськ Республіки Польща є безпідставними.
Стосовно позовної вимоги про скасування наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову позивачу на строкову службу до Збройних Сил України у черговий осінній призов 2020 року, то такий не видавався і його прийняття не передбачене нормами Положення №352.
Судом встановлено, що військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 видавався лише наказ від 20.11.2020 №12 «Про присвоєння військових звань громадянам України, які призиваються на строкову військову службу».
Згідно з пунктом 1 цього наказу позивачу, призваному Тернопільським ОМВК 20.11.2020, присвоєно військове звання солдат . Підстав для визнання цього наказу про присвоєння позивачу військового звання протиправним та його скасування судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
В контексті змісту апеляційної скарги апеляційний суд констатує, що така повністю, за винятком чотирьох абзаців і прохальної частини, тотожна позовній заяві. Скарга не містить жодного обґрунтування  щодо неправильності висновків суду першої інстанції, а відтак її доводи зводяться фактично до вимоги скаржника про переоцінку судом апеляційної інстанції доказів та обставин у справі.
Відтак, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає. 
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду  від 11 листопада 2021 року  у справі № 500/1556/21  – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 18 квітня 2022 року.