ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2022 року 
м. Київ
cправа №  910/9211/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н.Г. - головуючого, Жукова С.В., Огородніка К.М.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу уповноваженої особи засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвоката Балика Ігоря Миколайовича 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 про відмову у відкритті апеляційного провадження
у справі № 910/9211/20
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КАНТІЄРО" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксекспрес-ІІ" 
про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2020 відкрито провадження у справі № 910/9211/20 про банкрутство ТОВ "Люксекспрес-ІІ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 у справі № 910/9211/20 (суддя Пасько М.В.) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 42  139 458,74 грн.

Постановою Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі                                 № 910/9211/20 (суддя Пасько М.В.) ТОВ "Люксекспрес-ІІ" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Не погоджуючись з ухвалою попереднього засідання та постановою про визнання боржника банкрутом, адвокат Балик І.М. як уповноважена особа засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі              № 910/9211/20 (колегія суддів: Поляков Б.М. - головуючий, Гарник Л.Л.,  Грек    Б.М.) відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, уповноважена особа засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвокат Балик І.М. звернувся до Касаційного господарського суду у складі  Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі № 910/9211/20; справу направити  для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

Підставою для скасування оскаржуваної ухвали заявник касаційної скарги  зазначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права - п.1 ч.2 ст. 261 ГПК України.

Скаржник доводить, що апелянт - засновник боржника ОСОБА_1 не повідомлялася про розгляд справи про банкрутство ТОВ "Люксекспрес-ІІ" та не залучалася до участі  у справі, проте, суд ухвалив рішення про її права та інтереси.

При цьому, уповноважена особа засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" посилається на те, що ОСОБА_1 з 2012 року донині перебуває у Сполучених Штатах Америки, де отримала політичний притулок і лише після ознайомлення 19.01.2022 адвоката Балика І.М. з матеріалами справи № 910/9211/20 про банкрутство ТОВ "Люксекспрес-ІІ" дізналась про існування ухвали Господарського суду м. Києва від 01.10.2020 та постанови Господарського суду м. Києва від 27.10.2020 у цій праві і користуючись передбаченим ст. 254 ГПК України правом, 29.01.2022 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Крім того, скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, неправильно послався на ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", оскільки   ОСОБА_1 не була учасником справи про банкрутство ТОВ "Люксекспрес-II" та не мала встановленого законом обов`язку слідкувати за Єдиним державним реєстром судових рішень, при цьому за правилами ч. ч. 11,12 ст. 242 ГПК України судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а відтак, суд дійшов помилкового висновку про неповажність причин пропуску строку апеляційного оскарження вказаних вище судових рішень. 

Заявник касаційної скарги наголошує, що строки на апеляційне оскарження представником засновника боржника були пропущені з поважних причин, а також зазначає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, обмежив конституційне право ОСОБА_1 як засновника боржника на апеляційний перегляд ухвали Господарського суду м.Києва від 01.10.2020 та постанови Господарського суду м. Києва від 27.10.2020 у цій справі.

Згідно з ч. 5 ст. 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відзиви на касаційну скаргу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не надходили.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому  задоволенню з огляду на наступне. 

Як вбачається із матеріалів справи, засновником ТОВ "Люксекспрес-ІІ"                      ОСОБА_1 через уповноважену особу - адвоката Балика І.М. було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі  № 910/9211/20 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 про визнання боржника банкрутом.

Водночас, заявник апеляційної скарги просив поновити строк на апеляційне оскарження вказаних судових рішень, посилаючись на те, що наявність ухвали Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанови Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20 засновник ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 дізналась лише 20.01.2022 після ознайомлення 19.01.2022 її представника (уповноваженої особи) - адвоката Балика І.М. з матеріалами цієї справи, будь-яких повідомлень чи судових рішень у справі № 910/9211/20 про банкрутство ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 як засновник боржника не отримувала.

Крім того, адвокатом Баликом І.М. - уповноваженою особою засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 разом з апеляційною скаргою було подано клопотання про відстрочення  сплати судового збору до прийняття по суті  судового рішення Північним апеляційним господарським судом.

Ухвалюючи рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвоката Балика І.М. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20 на підставі п. 2 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана більше ніж через два роки після ухвалення місцевим судом оскаржуваних судових рішень та через 1,5 місяця після подання до суду першої інстанції уповноваженою особою засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 заяви про ознайомлення з матеріалами справи; у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилається лише на те, що йому стало відомо про ухвалу місцевого суду 20.01.2022, проте жодного доказу на підтвердження цього ним не надано.

Однак,  з таким висновком  суду апеляційної інстанції погодитись не можна, оскільки він є передчасним з  огляду на таке. 

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09.10.1979, п.24,                              Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява N 38695/97, п. 43, ECHR 2000-II).

У рішенні ж Європейського суду з прав людини у справі "Гарсія Манібардо проти Іспанії" від 15.02.2000 зазначалося, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (див., наприклад, Monnel and Morris v. the United Kingdom, рішення від 02.03.1987, серія A, N 115, с. 22, п. 56, а також Helmers  v. Sweden, рішення від 29.10.1996,  серія A, N 212-A, с. 15, п. 31). 

При цьому, в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначені в ГПК України вимоги щодо строку на апеляційне оскарження (ст. 256 ГПК України) та щодо форми і змісту апеляційної скарги (ст. 258 ГПК України).

Невиконання ж заявником визначених чинним законодавством вимог наділяє суд правом залишити апеляційну скаргу без руху, повернути апеляційну скаргу заявнику (ст. 260 ГПК України).

Водночас, матеріали справи, яка розглядається, свідчать про те, що судом апеляційної інстанції не взято до уваги, що в силу приписів ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу, за змістом якої таку апеляційну скаргу необхідно залишити без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху зазначаються недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Разом з цим апеляційним судом не було враховано, що згідно з ч. 3 ст. 260  ГПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  ст. 256  цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Невиконання ж заявником вимог процесуального законодавства, зокрема, щодо подання апеляційної скарги у визначений ГПК України строк, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, наділяє суд апеляційної інстанції правом відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Отже встановивши, що уповноваженою особою засновника ТОВ                   "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвокатом Баликом І.М. в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не надано доказів поважних підстав для такого поновлення, апеляційну скаргу, відповідно до приписів ст. 260 ГПК України, суду апеляційної інстанції слід було залишити без руху для усунення недоліків (вказати інші підстави для поновлення строку).

Окрім зазначеного,  апеляційному суду у цьому випадку слід було звернути увагу на те, що до апеляційної скарги не було додано докази сплати судового збору, натомість, апелянтом подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття по суті судового рішення Північним апеляційним господарським судом.

За таких обставин, виходячи з аналізу наведених норм, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20.

Враховуючи викладене, встановивши зазначені вище порушення, допущені судом апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі № 910/9211/20 про відмову у відкритті апеляційного провадження підлягає скасуванню як така, що прийнята передчасно, а справа - направленню до Північного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновника ТОВ "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвоката Балика І.М. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20.

Оскільки у даному випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу уповноваженої особи засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвоката              Балика Ігоря Миколайовича - задовольнити частково.

Ухвалу  Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2022 у справі                       № 910/9211/20 про відмову у відкритті апеляційного провадження - скасувати.

Справу № 910/9211/20 направити до Північного апеляційного господарського суду на стадію вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люксекспрес-ІІ" ОСОБА_1 - адвоката Балика Ігоря Миколайовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.10.2020 та постанову Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 у справі № 910/9211/20.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                                     Ткаченко Н.Г. 
Судді                                                                                                                Жуков С.В.
                                                                                                                         Огороднік К.М.