ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/816/22 Справа № 202/5078/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року                         Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року,
по справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО - Донбас Північний" про стягнення страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2020 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО - Донбас Північний" про стягнення страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 30.07.2019 року на перехресті вул. Байкальської та вул. Радищева у м. Дніпро сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «DAEWO LANOS» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якої застрахована ПрАТ «СК АСКО ДС» згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ: №АО/1274983, який діяв на дату ДТП та транспортного засобу «AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власник автомобіля ОСОБА_1 . Вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду від 17.10.2019 року. 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 вважається знищеним, чим завдані матеріальні збитки власнику автомобіля ОСОБА_1 . 31.07.2019 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК АСКО ДС» із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО та надав весь необхідний пакет документів. 13.12.2019 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 направив заяву про зміну напрямку страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_4 06.12.2019 року Страховик (відповідач) сплатив страхове відшкодування у розмірі 81056,35 грн. без узгодження такого розміру із ОСОБА_1 . Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих внаслідок ДТП за полісом АО/1274983 складає 100000,00 грн. сума недоплаченого страхового відшкодування складає 17 943,65 грн. (100 000,00 грн. – 82 056,35 грн. -1000,00 грн.). Пеня за період з 06.11.2019 року по 31.07.2020 року складає 2755,94 грн. Інфляційні втрати за зазначений період складають 342,74 грн. і 3% річних – 395,00 грн. Просив суд: стягнути із відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 17 943,65 грн., пеню в розмірі – 2755,94 грн.; 3% річних від простроченої суми –395,00 грн.; втрати від інфляції – 342,74 грн.; вартість автотоварознавчої експертизи – 1500,00 грн., а всього 22937,33 грн. та судові витрати по справі в розмірі 840,80 грн.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО - Донбас Північний" про стягнення страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22.02.2021 року по справі за  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АСКО - Донбас Північний" про стягнення страхового відшкодування внаслідок заподіяння шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою та ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі задовольнити позов ОСОБА_1 ..
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року від інших учасників справи до суду не надходило.
       Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2019 року о 10:00 водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DAEWO LANOS» д.р.н. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі по вул. Радищева,34, при виїзді на перехрестя з вул. Байкальська, не надала перевагу в русі автомобілю «AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , (власником якого є ОСОБА_1 ) який рухався з правого боку по вул. Байкальська та вчинив з ним зіткнення, внаслідок зіткнення автомобіль «AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 продовжив некерований рух і вчинив зіткнення з парканом за адресою: вул. Радищева, 23 в м. Дніпро. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали пошкодження, чим спричинена матеріальна шкода.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі триста сорок гривень.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АО/1274983, страховик – ПрАТ «СК АСКО ДС»: ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну -100000,00 грн., франшиза -1000,00 грн. 31.07.2019 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК АСКО ДС» із повідомленням про ДТП, заявою про виплату страхового відшкодування, поштове відправлення 01.058.2019 року №4910108825490, яке отримано ПрАТ «СК АСКО ДС» 05.08.2019 року.
15.08.2019 року ОСОБА_5 здійснено огляд автомобіля AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 15.08.2019 року (додаток до Звіту №15081901), який складався в присутності ОСОБА_4 , який відмовився від підпису, при цьому зауважень щодо неправильності чи неповноти фіксації пошкоджень автомобіля AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 не надав.
Відповідно до Звіту оцінювача ОСОБА_5 №15081901 про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, складеного за заявою про проведення оцінки від ПАТ «АС АСКО ДС» за договором №15081901, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження складає 244 741,10 грн. 
Вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу КТЗ складає 988 163,58 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 367 540,89 грн., тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 244 741,10 грн., оскільки відновлювати автомобіль економічно недоцільно.
Згідно зі Звітом №1018/12 від 06 грудня 2019 року складеного ФОП ОСОБА_6 на замовлення ПрАТ «АСКО ДС», вартість придатних запасних частин автомобіля «AUDI А8» д.р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу, на момент проведення дослідження складає 162 684,75 грн. 
29.10.2019 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_7 направив до ПрАТ «СК АСКО ДС» постанову Дніпровського апеляційного суду від 17.10.2019 року, яка отримана 01.11.2019 року. 
13.12.2019 року ОСОБА_4 , як представник ОСОБА_1 направив заяву про зміну напрямку страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_4 
06.12.2019 року ПрАТ «АСКО ДС» сплатив страхове відшкодування на рахунок ОСОБА_4 у розмірі 81 056,35 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн.).
15 серпня 2019 року ОСОБА_1 було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля «AUDI А8» д.р.н. НОМЕР_2 судовому експерту Дроздову Ю.В. Згідно з висновком експерта №3308/19/19 (автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого власнику КТЗ) від 28 серпня 2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля «AUDI А8» д.р.н. НОМЕР_2 , становить 994 254,32 грн., ринкова вартість автомобіля становить 321 904,73 грн., вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «AUDI А8» д.р.н. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 321 901,73 грн. Вартість експертного дослідження згідно з квитанцією від 03 березня 2017 року становить 1 500 грн. 00 копійок.
Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою
Відповідно до ст. 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.
За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Згідно до положень п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.
Відповідно до п. 34.2. ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Відповідно до п. 34.3. ст. 34 Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Відповідно ст. 36.2 Закону Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими – прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.
Як встановлено судом першої інстанції та з урахуванням вимог Закону України « Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у визначений п.34.2 ст.34 Закону страховик у десятиденний строк з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду здійснив огляд автомобіля, так заява та повідомлення отримані ПрАТ «СК АСКО ДС» 05.08.2019 року, та огляд автомобіля позивача проведено на восьмий робочий день з дня отримання повідомлення про ДТП, про що свідчить протокол огляду транспортного засобу від 15.08.2019 року (додаток до Звіту №15081901), який складався в присутності представника позивача – Губи А.О. (за довіреністю), який відмовився від підпису, при цьому зауважень щодо неправильності чи неповноти фіксації пошкоджень автомобіля «AUDI А8», д.р.н. НОМЕР_2 не надав, отже відповідачем не порушено встановлений строк для огляду автомобіля та визначення розміру шкоди.
Оскільки транспортний засіб вважався знищеним, його власнику відшкодовано різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Викладений алгоритм розрахунку відповідачем страхового відшкодування в сумі 81 056,35 грн., виплаченого на користь позивача є вірним.
Отже, оскільки страховиком проведено виплату страхового відшкодування в повному розмірі, тому суд першої інстанції не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, що страховиком проведено виплату страхового відшкодування у повному розмірі. Оскільки вимоги позивача про страхове відшкодування є необґрунтованими то і вимоги про стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат та вартості автотоварознавчої експертизи не підлягають задоволенню, як похідні від основної вимоги.
Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не прийняв наданий позивачем на підтвердження розміру завданого йому збитку Висновок експерта №3308/19/19 від 28.08.2019 року, складений судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем, колегія суддів ставиться критично, оскільки, у позивача не виникло права на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, оскільки огляд було здійснено на восьмий робочий день з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення. 
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
       Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
       Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
       Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
       Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 
Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова