ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2022 року 
м. Київ
cправа №  922/1644/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін до суду не з`явились про дату, час та місце судового засідання всі учасники справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" касаційну скаргу OLEOS SWISS S. A.
на постанову Східного апеляційного господарського суду 
від 14.12.2021
у складі колегії суддів: Барбашова С.В., Медуниці О.Є., Стойки О.В.
у справі № 922/1644/21
за заявою OLEOS SWISS S. A.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Невель"
про визнання банкрутом,-

ВСТВАНОВИВ:
1. 30.04.2021 до Господарського суду Харківської області надійшла заява компанії OLEOS SWISS S.A. (резидент Швейцарії) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Невель" (далі - ТОВ "Невель") про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якій компанія просила суд:
-визнати грошові вимоги OLEOS SWISS S.A. у розмірі 229 918,53 доларів США (6    441    355,57 грн);

-включити судовий збір за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство у розмірі 22 700,00 грн до першої черги вимог кредиторів;

-призначити розпорядником майна у справі про банкрутство ТОВ "Невель" арбітражного керуючого Тищенко Оксану Іванівну.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у справі №    922/1644/21 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Невель"; визнано вимоги OLEOS SWISS S.A. у розмірі 6    161    149,57 грн та 22    700 грн судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство; введено мораторій на задоволенні вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Невель"; оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Невель"; призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича.

3. Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ТОВ "Невель" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції
4. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Невель" задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у даній справі скасовано та прийняти нове рішення про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ    "Невель".

Рух касаційної скарги 
5. 19.01.2022 OLEOS SWISS S. A. звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою від 18.01.2022 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі№ 922/1644/21, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга. 

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги OLEOS SWISS S. A. у справі № 922/1644/21 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В. Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.01.2022.

7. Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2022, зокрема, відкрито касаційне провадження у справі № 922/1644/21 за касаційною скаргою OLEOS SWISS S. A. від 24.01.2022 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 та призначено розгляд касаційної скарги OLEOS SWISS S. A. від 24.01.2022 на 22.03.2022 року о 10:00.

8. Ухвалою від 05.04.2022, серед іншого, призначено розгляд касаційної скарги OLEOS SWISS S. A. від 24.01.2022 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі №         922/1644/21 на 24.05.2022 року о 10 год. 45 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу
9. Не погоджуючись з вказаною постановою OLEOS SWISS S.A. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції від 14.12.2021 та залишити в силі ухвалу Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.08.2021 у даній справі.

10. Аргументи касаційної скарги полягають у наступному.

10.1. Після проведення переговорів, на виконання усних домовленостей сторони уклали Додаткову угоду №    2 від 30.12.2019, відповідно до якої дійшли згоди про повернення грошових коштів за Контрактом, в розмірі 35 000, 00 (тридцять п`ять тисяч) дол. США. 

10.2. Надана представником Боржника до матеріалів справи Додаткова угода №2 від 30.12.2019, якою нібито продовжувався строк поставки товару до 31.12.2021 має сумнівний характер, враховуючи, що вказана Додаткова угода № 2 містить печатку зі старою адресою. Зміст додаткової угоди № 2 від 30.12.2019, в редакції ТОВ    "Невель" є протилежним від змісту додаткової угоди №2, додаткової угоди №3 в редакції OLEOS SWISS S.A. та не відповідає наступним діям, які були направлені Боржником на виконання додаткової угоди №2 щодо повернення передплати у розмірі 35 000 дол. США.

10.3. Суд апеляційної інстанції без урахування висновків Верховного Суду викладених у постанові від 13.08.2020 року у справі №910/4658/20 та постанові від 10.11.2021 року у справі №916/1101/21 прийшов до помилкового висновку про наявність спору про право та безпідставно застосував ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
11. ТОВ "Невель" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить відмовити у задоволенні касаційної скарги у повному обсязі, а оскаржувану постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі №    922/1644/21 залишити без змін.

Розгляд клопотань Верховним Судом
12. 23.05.2022 на електронну адресу Верховного Суду надійшло клопотання ТОВ    "Невель" про проведення судового засідання без участі їх представника у зв`язку з перебуванням у місті Харкові, в зоні ведення бойових дій та складністю з прибуттям у судове засідання.

13. Колегія суддів розглянувши вказане клопотання, враховуючи, що ухвалами Верховного Суду від 14.02.2022 та від 05.04.2022 явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, вважає за можливе розглядати касаційну скаргу OLEOS SWISS S. A. від 24.01.2022 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 за відсутності представника ТОВ    "Невель".

14. 24.05.2022 на електронну адресу Верховного Суду надійшло клопотання представника OLEOS SWISS S.A. про відкладення судового засідання у даній справі на іншу дату.

15. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що представник кредитора бажає особисто брати участь у судовому засіданні при розгляді касаційної скарги, проте на даний час є внутрішньо переміщеною особою та знаходиться поза межами Києва та не має доступу до матеріалів справи для належної підготовки до судового засідання.

16. Колегія суддів розглянувши вказане клопотання дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення враховуючи наступне.

16.1. Відповідно до частини першої статті 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
16.2. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

16.3. Учасники справи не обмежені законом в кількості уповноважених осіб для представництва їх інтересів в тому рахунку і в суді касаційної інстанції.

16.4. Окрім того, відповідно до пункту 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

16.5. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

16.6. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

16.7. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

16.8. Враховуючи те, що визначені процесуальним законодавством строки розгляду касаційної скарги закінчились, а учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, виходячи зі змісту статей 202, 216 ГПК України, у Суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи. Крім того, відповідно до ухвал Верховного Суду від 14.02.2022 та від 05.04.2022 явка сторін не визнавалася обов`язковою.
16.9. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглядати касаційну скаргу OLEOS SWISS S. A. від 24.01.2022 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 за відсутності представника OLEOS SWISS S.A. Відсутність представника OLEOS SWISS S.A. в цьому випадку не перешкоджає розгляду касаційної скарги та не повинна заважати здійсненню правосуддя.

17. 24.05.2022 на електронну адресу Верховного суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв`язку з неможливість прибути у судове засідання в місто Київ та неможливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 

18. Колегія суддів розглянувши вказане клопотання дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з мотивів, викладених у п.16.1.-16.8. цієї постанови а також враховуючи, що наведені арбітражним керуючим у клопотанні доводи носять загальний характер та не містять належного обґрунтування.

Позиція Верховного Суду
19. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20. Імперативними приписами частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

21. Об`єктом касаційного оскарження є постанова апеляційного господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ    "Невель".

22. Предметом касаційного дослідження у даній справі є перевірка правомірності відмови у відкритті провадження у справі про визнання банкрутом ТОВ    "Невель".
23. Частиною першою статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

24. Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи. 

25. Частинами першою, другою статті 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

26. Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

27. Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований статтею 39 КУзПБ.

28. Відповідно до частин першої - п`ятої статті 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість. У разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно. У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею. За результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

29. Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет (1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 частини першої статті 1 КУзПБ;    (2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; (3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі. 

30. Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду. 

31. Як встановлено судом апеляційної інстанції, Ініціюючий кредитор - OLEOS SWISS S.A. (компанія, що створена та зареєстрована відповідно до законодавства Швейцарії) 30.04.2021 звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою до боржника - ТОВ "Невель" про відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання грошових вимог в сумі 229    918,53 доларів США (6441355,57 грн).

32. Компанія OLEOS SWISS S.A. ініціюючи питання щодо відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Невель", посилається на те, що Боржник має заборгованість перед Кредитором, яка виникла у зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання щодо повернення суми передплати за Контрактом № WHT190718 від 19.07.2018, яке виникло з Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019 до вказаного Контракту, а строк виконання грошового зобов`язання є таким, що настав з моменту укладення цієї угоди, тобто - 30.12.2019.

33. Судом першої інстанції при розгляді заяви OLEOS SWISS S.A. встановлено відсутність спору про право щодо вимог Ініціюючого кредитора, що стало підставою для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Невель". Також судом з`ясовано, що вимоги Ініціюючого кредитора до Боржника є безспірними, а саме ґрунтуються на первинних документах, які підтверджують дійсний розмір заборгованості, правомірність підстав її виникнення та доводять прострочення виконання грошового зобов`язання боржника, про що було зазначено в оскаржуваній ухвалі суду.

34. Суд апеляційної інстанції враховуючі встановлені обставини та зібрані у справі докази не погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності у OLEOS SWISS S.A. до ТОВ "Невель" безспірних грошових вимог. Колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ТОВ "Невель" на підставі ч. 6 ст. 39 КУзПБ, оскільки грошові вимоги ініціюючого кредитора носять спірний характер, факт наявності у боржника саме заборгованості відповідно до умов Контракту є спірним, а проти вимог кредитора наявні обґрунтовані заперечення боржника, відтак наявний спір про право, що виключає можливість відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ    "Невель". Судом першої інстанції не досліджено та беззаперечно не встановлено відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора, як необхідної передумови для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Неповнота дослідження місцевим судом зібраних у справі доказів та обставин справи, що входять до предмета доказування у даному спорі, свідчить про передчасність висновків про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

35. Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції та вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

36. Судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини:

36.1. 19.07.2018 між компанією OLEOS SWISS S.A. в особі Дениса Дмітрієва та ТОВ    "Невель" в особі Дениса Озерова укладено Контракт № WHT190718 на поставку пшениці (далі - Контракт; т. 1 а.с.46-50), за умовами якого сторони погодили наступне:
- продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити товар: пшениця країна походження Україна.( пункт 1.1 Контакту)

- кількість Товару за даними Контракту вказується у Специфікаціях до цього Контракту (пункт 2.1);

- у разі непостачання всієї контрактної кількості товару Покупець має право відмовитися від подальшого приймання Товару шляхом надсилання Продавцеві письмового повідомлення протягом 3-х днів з моменту закінчення терміну поставки товару за контрактом (пункт 10.4);

- будь-які спори і розбіжності, які можуть виникнути з даного Контракту або у зв`язку з ним, вирішуються шляхом переговорів (пункт 12.1 Контракту);

- у разі, якщо угода не буде досягнута, спір буде передано на розгляд Лондонського арбітражу (У пункті 12.2).

36.2. 19.07.2018 між ТОВ    "Невель" в особі Дениса Озерова та компанією OLEOS SWISS S.A. в особі Дениса Дмітрієва підписано Специфікацію 1 до контракту № WHT190718, в якій сторонами визначено, що кількість товару 1600 тон +/- 10% за вибором Продавця. Ціна партії товару 159,32 USD за одну метричну тону товару. Загальна вартість партії товару 254918,53 USD. Термін поставки з 19.07.2018 по 14.08.2018 (т.1 а.с. 52).

36.3. 14.08.2018 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту, згідно якої сторони визначили термін поставки товару - з 15.08.2018 по 31.12.2019 (т.1 а.с. 51).

36.4. 24.07.2018 Компанією OLEOS SWISS S.A. сплачено ТОВ    "Невель" 254    918,53 USD, тобто здійснено передплату за Контрактом в повному обсязі (т.1 а.с. 53).

36.5. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються учасниками справи.

36.6. Разом з тим, Ініціюючим кредитором надано до матеріалів справи Додаткову угоду № 2 від 30.12.2019 (т. 1 а.с. 142), в якій сторони дійшли згоди щодо можливості повернення передплати за контрактом згідно з виставленою письмовою вимогою покупця, а Боржником надано до суду додаткову угоду № 2 від 30.12.2019, в якій сторони домовились продовжити термін поставки товару з 19.07.2018 по 31.12.2021 (т. 1 а.с. 110).

36.7. ТОВ    "Невель" не заперечує укладення між ним та OLEOS SWISS S.A. обох вказаних вище додаткових угод. 

36.8. Водночас, ТОВ    "Невель" подано до суду першої інстанції Додаткову угоду № 2 від 30.12.2019 до Контракту, згідно якої термін поставки товару було продовжено до 31.12.2021, та яка була узгоджена сторонами шляхом обміну електронними листами та шляхом телефонних переговорів. Текст цієї Додаткової угоди був направлений контрагенту - OLEOS SWISS S.A. за домовленістю сторін, після чого був отриманий від Компанії варіант вказаної Додаткової угоди. Співробітниками ТОВ    "Невель" не перевірялись реквізити контрагента на печатці.

36.9. Також матеріалами справи підтверджується, що 30.12.2019 між OLEOS SWISS S.A. та ТОВ    "Невель" укладено Додаткову угоду № 3 (т. 1 а.с. 143).

36.10. В свою чергу Компанія OLEOS SWISS S.A. стверджує про укладення нею лише Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019 щодо повернення суми передплати та категорично заперечує проти укладення нею Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019 щодо продовження строків поставки товару до 31.12.2021, обґрунтовуючи тим, що:

- Денис Дмітрієв, який проводив перемовини щодо контракту, підписував контракт та додаткові угоди до нього та відповідав за його виконання з боку компанії OLEOS SWISS S.A., не підписував та не укладав Додаткову угоду № 2 від 30.12.2019, яка надана ТОВ Невель ;

- Компанія OLEOS SWISS S.A. змінила свою юридичну адресу до моменту укладення Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019. Через ці обставини змінилась печатка компанії. Нова печатка містить змінену адресу компанії. Так, нова адреса: Rue Robert-Ceard 6, 1204, Geneve, Switzard ; стара адреса: Rut du Mont - Blanc, 7, 1201, Geneve, Switzard ;

- на Додатковій угоді № 2 від 30.12.2019, в якій сторони погодили повернення передплати та Додатковій угоді № 3 від 30.12.2019, в якій сторони визначили реквізити компанії OLEOS SWISS S.A. для повернення коштів, міститься відтиск печатки компанії з новою зміненою адресою: Rue Robert-Ceard 6, 1204, Geneve, Switzard ;

- в Додатковій угоді № 2 від 30.12.2019, що надана , ТОВ    "Невель", міститься відтиск печатки компанії зі старою адресою до її зміни Rut du Mont - Blanc, 7, 1201, Geneve, Switzard ;

- нова адреса Компанії OLEOS SWISS S.A. також відображена у Додатковій угоді № 3 від 30.12.2019, в якій сторони визначили реквізити для повернення передплати.

- ТОВ Невель вже частково повернуло передплату на рахунок Компанії у розмірі 35    000,00 дол. США (30.09.2020 - 15    000,00 доларів США; 13.11.2020 - 10    000,00 доларів США; 18.05.2021 - 10    000,00 доларів США), тому таке повернення коштів, на переконання OLEOS SWISS S.A., вказує на виконання боржником саме умов Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019, в якій сторони дійшли згоди щодо повернення суми передплати, а отже строк виконання грошового зобов`язання є таким, що настав.

37. Згідно з приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

38. Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

39. З урахуванням встановлених статтею 300 ГПК України повноважень суду касаційної інстанції, Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення саме в межах вимог та доводів касаційної скарги.

40. Суд апеляційної інстанції дослідивши зміст Додаткової угоди №    2 від 30.12.2019 наданої ТОВ    "Невель" встановив, що за цією додатковою угодою у ТОВ    "Невель" відсутнє грошове зобов`язання перед OLEOS SWISS S.A., строк виконання якого настав, а наявне невиконане зобов`язання з поставки пшениці у строк до 31.12.2021.

41. Суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, який відхилив надану ТОВ    "Невель" Додаткову угоду № 2 від 30.12.2019, як сумнівну, дійшов висновку, що між сторонами шляхом телефонних переговорів та шляхом обміну електронними листами дійсно укладені дві різні за змістом Додаткові угоди №    2 від 30.12.2019 до Контракту. Разом із тим одночасне існування цих Додаткових угод № 2 від 30.12.2019 не виключає чинність одна одної.

42. Так, зокрема, згідно умов наданої ініціюючим кредитором Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019, сторони передбачили можливість повернення передплачених грошових коштів, що згідно пункту 9.8 цієї Додаткової угоди здійснюється на підставі письмової вимоги Покупця, в той час як умови Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019, наданої ТОВ    "Невель", встановлюють чіткий обов`язок останнього поставити для OLEOS SWISS S.A. товар у строк до 31.12.2021.

43. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 30.12.2019 між OLEOS SWISS S.A. та ТОВ    "Невель" укладено Додаткову угоду № 3 (т.    1 а.с.    143). Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції, зміст цієї угоди не визначає реквізити OLEOS SWISS S.A. саме для повернення суми попередньої оплати, як про те безпідставно стверджує Ініціюючий кредитор та зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, у цій Додатковій угоді сторони змінили реквізити OLEOS SWISS S.A. юридичної адреси Компанії.

44. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Компанією OLEOS SWISS S.A. не доведено належними та допустимими доказами факт незаконного використання своєї печатки з неактуальними реквізитами, як і не підтверджено у встановленому порядку, що Додаткова угода № 2 від 30.12.2019, якою сторони змінили строк поставки товару, є нечинною.

45. Крім того, ТОВ    "Невель" на виконання усних домовленостей та не чекаючи пред`явлення вимоги, частково повернуло передплату на рахунок Компанії у розмірі 25000,00 дол. США (30.09.2020 - 15    000,00 доларів США; 13.11.2020 - 10    000,00 доларів США). Крім того, ще 10000,00 доларів США ТОВ Невель перерахувало OLEOS SWISS S.A. після звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

46. Посилання OLEOS SWISS S.A. на проведення усних перемовин із ТОВ    "Невель", за якими сторони дійшли згоди щодо повернення грошових коштів за Контрактом у повному обсязі та часткове повернення ТОВ    "Невель" грошових коштів на рахунок OLEOS SWISS S.A. не спростовують існуючі між сторонами договірні домовленості щодо зміни строку поставки товару.
47. Оскільки згідно умов Додаткової угоди № 2 від 30.12.2019 щодо зміни строку поставки товару, строк виконання зобов`язання з поставки товару для ТОВ    "Невель" ще не настав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у ТОВ    "Невель" також не настав строк повернення суми передплати, отриманої за Контрактом, а наразі існує лише невиконане зобов`язання з поставки товару на суму неповернутої передплати за Контрактом.

48. Щодо письмової вимоги OLEOS SWISS S.A. від 22.03.2021 про розірвання контракту та повернення грошових коштів, отриманих ТОВ    "Невель" у розмірі 229    918,53 доларів США, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки неодноразовим запереченням ТОВ    "Невель" щодо пропозиції Компанії про розірвання Контракту. 

49. Як встановлено судом апеляційної інстанції, листами від 05.04.2021 та від 27.04.2021 ТОВ    "Невель" повідомило Компанію OLEOS SWISS S.A. про свою незгоду із пропозицією щодо розірвання Контракту, зазначило про закупівлю декількох партій пшениці та готовність відвантажити продукцію за Контрактом, у зв`язку із чим просило Компанію надати усі необхідні дані, необхідні для оформлення перевезення товару залізничним транспортом. Також у листі від 27.04.2021 ТОВ    "Невель" повідомило OLEOS SWISS S.A. про готовність часткового повернення передплати за Контрактом та виконання Контракту у частині, що залишилася.

50. Відтак, суд апеляційної інстанції встановив, що питання про розірвання Контракту між сторонами шляхом переговорів не врегульовано, а отже не досягнуто згоди щодо його розірвання.

51. З огляду на те, що Контракт та обидві Додаткові угоди № 2 від 31.12.2019 до нього (щодо продовження строків поставки товару до 31.12.2021 та щодо можливості повернення суми попередньої оплати) є чинними, вказане виключає наявність виникнення у ТОВ    "Невель" безспірного зобов`язання, що стосується тільки повернення передплачених коштів.

52. Отже, враховуючи викладені вище обставини, встановлені апеляційним судом, які підтверджуються матеріалами справи, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що строк виконання зобов`язання з поставки товару для ТОВ    "Невель" на момент звернення із заявою про порушення справи про банкрутство ще не настав, отже грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника не є безспірними.

53. Як вже було зазначено вище, згідно частини третьої статті 39 КУзПБ якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав.

54. Колегія суддів звертає увагу, що норми частини шостої статті 39 КУзПБ, як і інші положення цього Кодексу, не містять окремого визначення такої підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство як-то необґрунтованість/непідтвердження вимог ініціюючого кредитора, однак (беручи до уваги визначений частиною першою статті 39 КУзПБ обов`язок суду щодо перевірки обґрунтованості вимог заявника) протилежний підхід, тобто відкриття провадження за цих умов, матиме наслідком порушення прав та інтересів боржника, інших його кредиторів та в цілому суперечитиме спрямованості законодавства у сфері неплатоспроможності.

55. У рішенні ЄСПЛ у справі "Лейла Шахін проти Туреччини" від 10.11.2005 зазначається, що згідно з практикою закон є чинним положенням, яке застосовується з урахуванням тлумачення, яке дають йому компетентні суди.

56. У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

57. З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд вважає, що, вирішуючи питання процесуальних наслідків подання ініціюючим кредитором заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, яка не містить у собі належних доказів існування суб`єктивного права вимоги щодо грошових зобов`язань (частина яких є безспірними), суди попередніх інстанцій фактично обґрунтовано послалися на норму частини шостої статті 39 КУзПБ (відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження), яка, з урахуванням концепції недостатньої якості закону, є найбільш близькою за предметом регулювання до сфери спірних правовідносин. 

58. Аналогічні правові висновки викладено у постанові у судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, в якій було уточнено правові висновки щодо застосування положень частини шостої статті 39 КУзПБ, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №    911/2042/20 та від 18.03.2021 у справі № 911/1922/20 (які стосуються, у тому рахунку, питання наявності чи відсутність спору про право у спірних правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі про банкрутство).
59. Враховуючи правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20, колегія суддів зазначає про відсутність відступу від правових позицій Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у наведених скаржником постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20 та від 10.11.2021 у справі №916/1101/21. 

60. Крім того, наведені постанови Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20 та від 10.11.2021 у справі №916/1101/21 не є ревалентними до справи, що розглядається, оскільки у наведених скаржником постановах Верховного Суду боржник оспорював правочин, яким заявник-кредитор обґрунтовував свої вимоги на відміну від фактичних обставин у цій справі №922/1644/21, де заявник-кредитор виявляє незгоду з дійсністю Додаткової угоди №    2 від 30.12.2019, наданої ТОВ    "Невель" в підтвердження того, що строк виконання його зобов`язань за Контрактом на момент подання кредитором заяви про визнання боржника банкрутом ще не настав.

61. З огляду на викладене, аргументи касаційної скарги про неврахування висновків Верховного Суду щодо застосування частини шостої статті 39 КУзПБ, не знайшли свого підтвердження за касаційним переглядом справи.

62. Інші аргументи касаційної скарги спростовуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи, належним чином встановленими на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які судом апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України було ретельно досліджено та які були достатніми для прийняття законного і обґрунтованого рішення у справі.

63. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

64. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України дійшла висновку, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі №    922/1644/21 прийнята відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її зміни або скасування відсутні.
65. Оскільки підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає, то судовий збір згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України за подання касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу OLEOS SWISS S.. від 24.01.2022 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі №    922/1644/21 залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2021 у справі №    922/1644/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      В. В. Білоус

Судді                                                                                                   О. В. Васьковський

                                                                                                 В. Я. Погребняк